EN NETFLIX-SERIE
När brödrosten kortslöts brände den ner nästan hela barnhemmet.
Syster Agnes, Gud bevare hennes själ, ville kasta den i soporna, men jag ingrep.
De flesta såg rykande skräp, men jag såg en maskin som behövde förståelse.
Jag hittade ett nytt värmeaggregat och fixade den modiga lilla brödrosten själv.
Jag skapar ett band. Som Will, eller hur?
Just det.
Brödrosten var bara början på en lång rad maskiner jag har räddat.
Jag är mer än mekaniker. Jag är han som kunde tala med maskiner.
-Vi ville ha tag i en robot. Det fick vi. -Ja.
Om han velat skada oss kunde han gjort nåt på Jupiter. Han kanske gör nåt nu.
Det finns alltså en motor på det där skeppet?
Så kusten är klar? Inga robotar?
Kusten är inte klar.
De är 12 stycken.
De samlar ihop de döda.
De fixar reservdelar, menar du.
Du…
Vad håller han på med?
Du förde oss till en motor. Har du en plan hur vi ska få tag på den?
Tolv stenar. Tolv robotar.
-Det är dåliga odds. -Du kan väl besegra dem?
Ska vi ta besegra tio, och du två?
Ett missförstånd. De räknar nog inte stenar som vi.
En dålig uppgörelse.
Det är nog uppgörelsen vi får.
Tar man med en ny kille förändras allt.
Är han okej?
Ja, han är stabil.
-Är du okej? -Ja. Och du, då?
Jodå.
Skål för att hoppa ifrån en tre km hög klippvägg på en främmande planet.
Och att vara de första som kan skåla efteråt.
Det hade skrämt skiten ur de flesta.
När vi var i fritt fall fick jag ett adrenalinpåslag.
Marken kom emot mig så snabbt.
Det enda jag tänkte på var att inget annat spelade nån roll.
Inget som jag oroat mig för betyder nåt.
Därför älskar jag att flyga.
Högt uppe i luften får man ett nytt perspektiv på saker på marken.
Alla ens problem verkar så obetydliga.
Judy!
-Är du redo för det här? -Ja.
-Skönt att du kom hem. -Ja.
Det här är min syster, Penny.
Penny, det här är…
Kommendörkapten Grant Kelly. Jag vet.
-Det är så kul att träffas. -Detsamma.
Liam Tufeld. En ära att få träffa dig. -Vijay Dhar. En ännu större ära.
Äran är min. Möt resten av besättningen när de lastas på.
-Okej. -Toppen.
Allihop, det här är Grant Kelly, kapten på Fortuna.
Han och hans team åker med oss till Alfa Centauri,
så de är väl en del av vår besättning nu.
Vi har 19 timmar på oss innan uppskjutningsfönstret stängs.
Berätta hur arbetet har fortlöpt.
Är säteskonfigurationen okej så här?
Ja.
Hej.
Han försöker bara avgöra om du är ett hot.
-Det är liksom hans grej. -Ja. Judy berättade om honom.
Han är mycket konstigare än jag trodde.
Doktor Zoe Smith. Trevligt med en vuxen till här.
-Judy nämnde dig också. -Var det kort eller detaljerat?
Du var visst franskläraren.
Var lärde du dig franska?
Frankrike.
Akta handleden. Du måste låta det läka.
Det ordnar sig. Tack.
Har ni andra energikällor? Jag vill pausa de här.
-Visst. Vi kopplar dem till Jupiter. -Okej, tack.
Kom så tar vi en.
Okej, nu går vi framåt.
Judy, vad gör vi med den tomma?
Lägg den med de andra. Vi behöver den senare.
Hur går det med raketmotorn?
Will fixade den. Jag kör diagnostik medan han är borta.
-Borta? Var är han? -Han dokumenterar den utomjordiska staden.
Ursäkta. Sa du precis "utomjordisk stad"?
Ja, det har hänt massor medan du var borta.
Här är Will Robinson från 24:e kolonistgruppen.
Jag spelar in det här för vi har upptäckt historiens viktigaste arkeologiska fynd,
och jag har bara 19 timmar på mig innan vi åker.
Det här rummet har skadats väldigt mycket,
men inte av tidens gång, utan av nån sorts naturkatastrof.
Pyroklastisk aska.
Det här rummet träffades hårt av ett vulkanutbrott.
Jag tar ett prov.
Herregud!
Jag har hittat skelettlämningar.
De byggde robotarna i sin egen avbild.
Att kunna se sig själv i det man skapar ligger i den mänskliga naturen,
även om man inte är mänsklig.
Stäng av bromstemperaturkontrollen för att bromsa accelerationen vid hög hastighet.
Det har du gjort.
Jag har aldrig modifierat en rymdbil för att gå 160 km i timmen.
Fyll på kylvätska där ute så att batteriet håller sig under 40 grader Celsius.
-Det är faktiskt 51 grader. -Annars blir alla batterierna för varma.
Jag tar med all kylvätska vi har.
Så fort Fågelskrämman har motorn signalerar du väl?
Ja, och jag hämtar dig i Jupiter så fort kusten är klar.
Det är en hyfsad plan, med tanke på omständigheterna.
Jag vill inte lämna dig ensam med den där saken.
Då lurar väl Don och jag tio arga robotar att jaga oss.
Du kan inte få både och.
Fågelskrämman är inte problemet. Han är lösningen.
Jag tror inte att han hjälper oss bara för att vara en barmhärtig samarit.
Självklart inte. Han gör det för sin egen skull. Det gör vi alla.
Fågelskrämman vill ha nåt av oss, och i gengäld får vi nåt av honom.
Så funkar det, oavsett vilken planet man är från.
Var är Fågelskrämman?
Ska han inte säga "fara" när jag ska få nåt i huvudet?
Det är inte Wills robot.
Är rymdskepp som cyklar nu? Har alla barn i kvarteret ett?
Inte än. Jag är den enda som har flygutbildning.
Reaktionskontroll, omloppsmanövrering, att rolla, stiga och gira.
Jupiter, Fortuna. Olika accenter, samma språk.
-När vi når kolonin får du kanske ett. -Jag ser fram emot att se dig i aktion.
Det händer inte mycket under uppskjutningen.
Det är komplicerat. Datorn sköter allt.
-Datorn? -Ja, rymdskepp har datorer nuförtiden.
Så länge sov jag inte. Jag undrar bara hur pass automatiserat allt har blivit.
Speciellt om man ska flyga genom asteroidfält.
Datorn räknar ut alla möjliga utfall och bestämmer den säkraste kursen.
Frågan är, vem programmerar datorn?
Mamma var med i teamet som programmerade Jupiters autopilot.
Maureen?
Det stämmer.
Din mamma kunde alltid lösa ett problem innan det uppstod.
Men även de bästa datorerna har sina begränsningar.
De klarar 99% av problemen tills ett dyker upp som de inte klarar.
Hej.
Förlåt. Vill du ha en lägesrapport?
Ja.
Är du kvalificerad för det här? Jag trodde att Judy var läkaren här.
Hon är upptagen med kaptensgrejor.
Men att kolla värden är enkelt. Maskinen gör i princip hela jobbet.
Varför är jag den enda som undersöks?
Det är du inte. Vi bara börjar med dig. Men vi kollar alla innan vi lyfter.
För att se till så att vi är friska inför resan.
Precis.
Och för att se till att det finns nog med luft åt alla.
Får jag be om din arm, tack.
Tack.
Tror du att alla ens organ kan ta skada när man ligger nerfryst?
-Vad? -Du vill väl lägga mig i röret, eller hur?
Jag försöker bara ta ditt blodtryck.
Det blir konstant högre.
Och det finns en bro som går hela vägen ner i oändligheten.
Toppen. Det var ju jättebra.
Vad hände dem?
Det ser ut som nån sorts kontrollpanel.
Vänta, är det där handavtryck?
Då kör vi.
Jag beklagar verkligen det här.
Du, är nåt fel?
Fågelskrämman var här.
Fanns det här på skärmen tidigare?
Kanske. Jag vet inte.
Navigeringsdatorerna skannar periodiskt, även när radarn är offline.
Solskensbasen ligger där. Tänk om han spionerar på oss?
John, titta.
Det är Ben Adlers personalmapp.
Han kanske mindes nåt.
Kanske.
Tänk om det inte var bra minnen?
Det är en variation av ljudet som robotens rymdskepp sänder, och mycket starkare.
Vi trodde alltid att ljuden vi hörde var återkoppling eller störningar,
så som deras teknologi interagerade med vår.
Men ljuden kanske var mer än så.
Jag tror att de allihop är olika.
Det vore bra om en av dem är volymkontrollen.
Lägret är nerpackat i förtid. Det tackar man för.
Bra. Vi måste inte vänta längre. Nu åker vi.
Judy till Will Robinson.
Will, hör du mig?
Will?
Jag bör hämta honom. Visa på kartan var han är.
Will var ansvarig för kartan.
Jag har gjort klar min undersökning. Jag kan vägen. Jag kan visa dig.
Okej.
-Är du redo? -Ja.
Fågelskrämman, då? När han väl är ombord på rymdskeppet,
tänk om han tar det och lämnar oss?
-Jag tror inte att han gör det. -Varför inte?
Will sa "lita på honom".
Han sa "hjälp varandra". Det är inte det samma som att lita på nån.
Vi måste alltså skydda oss själva.
Det var väl därför du tog med den här från Resolute?
Ta den.
Jag vill inte ha den.
Snälla du. För säkerhets skull.
Lycka till.
Detsamma.
Han är inte alls så där.
-Jo, precis så. -Liam är ingen skrytmåns!
Under klättringen skröt han om nåt berg i Thailand han klättrade i varje år.
-Före eller efter att du bröt handleden? -Den är inte bruten så mycket.
-Han störde mig så jag halkade. -Han hjälpte dig till lägret.
Precis sånt gör skrytmånsar.
Du är otrolig.
Det otroliga är hur högljutt Liam snarkar.
Alla snarkar. Judy snarkar, min pappa snarkar…
Ja, min pappa snarkar ju också.
Jag har glömt vad du ville påpeka.
När du pratade med dina föräldrar, sa de nåt om mina?
Vi hann faktiskt inte prata så mycket.
Under året som gick har jag låtsats att vi är på sommarläger.
Du vet? Det är för jobbigt att tänka på att de kanske inte klarade sig.
Du…
Dina föräldrar mår säkert bra. Okej?
Skit också.
Vad ska vi göra?
Vi delegerar.
Jag når inte Judy eller Will, och de hinner ändå inte hit i tid.
Datorn vill att vi startar nu.
Ta det lugnt. Vi pratar igenom det här.
-Okej. -Okej.
Vad är annorlunda?
Tidigare beräkningar baserades på väldigt lite data. Det var allt vi hade här nere.
När Judy hittade dig lät hon mottagaren vara kvar. Där ser antennen hela himlen.
Asteroiderna var fler än vi anat. De krockar och gör ännu fler.
Om vi inte startar nu låter autopiloten oss inte slå på motorerna.
-Kan datorn stoppa skeppet? -Om den tycker att vi gör nåt galet.
Jag vill inte lämna dem kvar, men jag vill inte att alla andra blir kvar.
Det beslutet borde inte du behöva ta.
Jag är ju vicekapten.
Vad gör du?
Varning, autopiloten kopplas ur.
Det är gjort.
Vad? Vi kan inte lyfta med Jupiter utan autopilot.
Visst kan vi det.
Han finns hitåt.
Will?
-Jag måste erkänna en sak. -Du kan inte prata franska?
Jag kan flyga Jupiter.
Sen när då? Vad är ADI?
Det är indikatorn på hur skeppet flyger. En kontinuerlig avläsning hur det rör sig.
Roll, stigning eller gir.
Jag kan ta över om nåt händer dig.
Det handlar om kryoröret, va?
Skicka inte Vijay Dhar att göra smutsjobbet. Han suger på det.
Vi har inte luft nog på Jupiter.
Din närvaro kvävde oss inte innan för att du var felmarginalen. Den är förbrukad.
Luften räcker inte på grund av Grant Kelly.
Han borde ligga i röret. Det är hans rör.
-Han är en välrenommerad astronaut. -Det var han för 20 år sen.
Jag är inte perfekt, men jag är en känd faktor.
-Vad vet du egentligen om Grant Kelly? -Allt som är viktigt.
Jag tänker inte frivilligt klättra in i ett fängelse jag inte kan fly ifrån.
Du kanske överlämnar mig till polisen på Alfa Centauri?
Vi släpper dig där.
-Jag tror dig inte. -Jag lovar.
Nej, du förstår inte. Jag litar inte på dig,
för jag har ingen jag kan lita på.
Varför skulle jag lägga mig i ett kryorör
när det inte finns nån i hela världen som vill väcka mig?
Jag har gjort saker jag ångrar. Jag har gjort hemska saker, men…
Det enda som är värre än att vara hemsk är att vara maktlös.
Jag släpper inte kontrollen utan nån form av garanti,
så jag behöver lite mer än bara ditt ord.
Det är allt jag har.
Jag uppskattar ärligheten.
Hörde du det?
Det måste vara Will.
Will?
Lita på Will Robinson.
Nästan klar. Bara lite mer kvar att spela in.
Kom igen!
Will!
-Will, stick därifrån! -Vad tror du jag gör?
Nej! Dörren stängs!
Jag kan inte hålla emot!
Will!
-Vänta. -Will!
-Är du oskadd? -Ja, det tror jag.
Tur att du hade den där med dig.
Jag ser att du börjar bli trött. Vi tar en paus.
Ja.
De här sakerna ser så lätta ut.
-Är du den svartsjuka typen? -Nej.
Men om den andra killen är mycket större,
med en fantastisk kropp, och fyra armar med massor av fingrar?
Tycker Maureen att den nye är okej?
Hon vet vad hon måste göra om det går åt skogen.
Vad ska du göra när det här är över?
Har du nånstans att ta vägen när du har fört oss till Alfa Centauri?
Söker du efter ett nytt hem, precis som vi?
Eller ska du bara fortsätta, för att se vad som finns där ute?
Det vi gjorde mot dig var fel.
Jag kan inte ens föreställa mig lidandet du fick utstå på Resolute.
Det som hände dig där kommer aldrig att hända igen.
Om vi ska samarbeta måste vi lita på varandra,
och jag har inte varit värdig din tillit.
Jag vill ge dig den här.
Gjorde du den?
Okej, allihop. Får jag be om er uppmärksamhet.
Dubbelkolla att allt är surrat.
Det blir skumpigt, och jag vill inte att nån träffas av en lös låda.
Judy, tack och lov att du är tillbaka. Du måste prata med Grant.
Okej. Var är han, då?
Jag vet att det var jobbigt för dig, men du gjorde rätt som stannade på skeppet.
Jag hittade nåt som kan hjälpa oss senare.
Hade situationen varit omvänd hade du gjort detsamma. Kaptenen lämnar inga kvar.
Mitt uppdrag var att få ungarna till Alfa Centauri. Nu kan vi inte åka.
Du har inte misslyckats.
-Datorn har inte… -Den strandsatte dig nästan i rymden.
Så var det, eller hur?
Du letade efter mig på Fortuna och autopiloten ville lämna dig kvar.
-Vi satt illa till. En raket gick sönder. -Tack vare din bror funkar alla raketer.
-Jag kan flyga skeppet härifrån. -Manuellt?
Du har för stor tilltro till datorer. Fortunas dator höll mig nerfryst.
Den trodde den skyddade mig. Jag gavs inget val.
Hade jag fått bestämma hade jag vaknat för länge sen
och stängt av signalen som fick er alla ur kurs.
Då skulle ni inte hamnat här.
Jag fick inte mitt uppdrag för jag är bra på att sova.
Jag kan flyga oss igenom asteroidfältet.
Jag vet inte.
Jo, det vet du.
Vad gör du?
Du förlorade nästan armen på grund av kameran. Den måste vara viktigt.
-Kan jag få tillbaka den? -Självklart.
Den är i säkerhet i kryoröret med mig.
När vi kommer till Alfa Centauri öppnar du bara luckan och får tillbaka den.
Den här är min försäkring.
Nej.
Jag är din försäkring.
Förlåt?
När vi nått kolonin måste roboten och jag göra nåt. Min familj lär inte gilla det.
Jag ska inte vara i vägen.
Du måste distrahera dem medan vi smyger iväg. Sånt är du ju bra på.
För att det ska funka måste jag ju släppa ut dig. Avgjort?
Äntligen har jag lyckats påverka dig.
Du och roboten ska göra nåt dåraktigt och hjältemodigt, eller hur?
Inte dåraktigt.
Det sticker till lite, och sen kommer det att kännas varmt i hela kroppen.
Okej.
Räkna bara baklänges från etthundra.
SMITH, ZOE SÖMN
Kryosekvens påbörjad. Vitalparametrar stabila.
-Hon ser fridfull ut. -Hon borde vara medvetslös oftare.
Jag borde frågat innan, men varför måste du laga Jupiters motor när vi har den där?
Vi når väl Alfa Centauri till middagsdags om du slår på den.
Fara.
Maskinen sliter upp ett hål i rymden. Vi måste vara i omloppsbana så det är säkert.
Det låter som om det är farligt att komma i omloppsbana också.
Uppskjutning börjar om T-minus tio, nio…
Luckor, kollat. Inombords kraft, kollat.
Bränsletryck, kollat. Alla system redo.
…två, ett.
Nu lyfter vi.
-Utvändiga hinder upptäckta. -Jag ser dem.
Håll ut. Vi är nästan igenom.
Varning. Problem med flygvägen.
Datorn föreslår 13 graders stigning åt vänster.
-Jag tror inte det. -Det ska vara säkrast.
Jag flyger inte in i en asteroid för att undvika flera andra.
Du borde nog lyssna på datorn och stiga 13 grader åt vänster.
-Följ rekommenderad kurs. -Datorn har fel.
Följ den kursen eller överlämna kommandot.
Judy!
-Autopiloten startar om. -Koppla ur den. Du vet inte vad du gör.
-Autopilot online. -Kanske inte, men mamma vet.
Kursen korrigeras.
Kursen korrigerad.
-Är du säker på din sak? -Det är för sent nu ändå.
-Judy. -Lita på mig.
-Stolen är din, kapten. -Du måste inte kalla mig kapten.
Det måste jag.
Maureens autopilot fungerade. Det var därför hon var etta i vår klass.
Vilken klass? Träffade du inte henne när hon var ingenjör på Nasa?
Nej. Vi gick på astronaututbildningen.
Skulle mamma bli astronaut?
-Okej. -Är allt redo?
Allt redo.
Nu ger vi järnet.
Nu kör vi.
-Ser de oss? -Det gör de verkligen.
-Okej, då. -Nu kör vi.
Okej, det var tio. Din tur.
Vill du ha äggen vändstekta eller inte?
Jag kände det. Det är varmt nog här redan.
Håll i dig.
Varför dröjer du så länge? Vad håller du på med där inne?
Kylvätskan är slut. Vi lär sakta ner ganska snabbt.
-Ser du blosset? -Inget än.
Varför dröjer hon?
Bra jobbat!
Vi tappar fart och de kommer inte närmare.
Det är väl goda nyheter, va?
-Vad i helsike? -Se efter.
Varför stannade de?
Vi distraherade inte dem. De distraherade oss.
Vad?
Det är en fälla!
Hitta hem.
-Vad hände? -Var är Fågelskrämman?
-SAR tog honom. -SAR?
Motorn var lockbetet.
Fågelskrämman tänkte aldrig förråda oss. Han skulle föra oss hem.
Och han var vårt sista hopp.
Undertexter: Mats Nilsson