‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫מה לעזאזל קרה שם למטה?‬
‫בהתחלה חשבנו שאולי זו פגיעה‬ ‫מאחד המטאורים האלו, אבל…‬
‫אף מטאור אינו מספיק גדול‬ ‫כדי לזרוע הרס שכזה.‬
‫אני מסכים.‬
‫אז מה כן?‬
‫טוב, כולם, איני רוצה שנישאר כאן‬ ‫יותר משצריך.‬
‫ויל, תוכל לוודא שהרובוט מוכן?‬ ‫-כן.‬
‫פני, תבדקי מה עם הילדים, בבקשה.‬
‫רגע, חכה.‬
‫סליחה, לוויל יש משימה אחת‬ ‫ולי יש 97 משימות?‬
‫כן, את טובה יותר ממנו עם הילדים.‬ ‫-היי!‬
‫סליחה, הם פשוט חרדים מפנייך.‬
‫באמת?‬
‫הם פגשו את ויל?‬ ‫-כן, ובכן, לוויל יש רובוט.‬
‫ובכן, לפני יש חבר חזק.‬
‫מי מהחברים שלך הוא החזק?‬
‫טוב, אין לי כוח לאף אחד מכם.‬ ‫-התחנה הבאה, אלפא קנטאורי.‬
‫פעם היא הייתה הספינה הגדולה ביותר שנבנתה.‬
‫לא הזדמן לה להשלים את משימתה.‬
‫היא שמרה אותך ואת הצוות שלך בחיים.‬
‫בחיים לא צריך רק לשרוד,‬ ‫אלא גם לעשות שינוי.‬
‫כדי שכשתסיים, תוכל לומר…‬
‫"עשיתי את זה."‬
‫תראה, לגבי מה שקרה קודם…‬ ‫-קרה. בלשון עבר.‬
‫אין צורך להתעכב על זה.‬
‫בואי נמשיך הלאה.‬
‫הבנתי.‬
‫כן, זה נראה טוב. בסדר.‬
‫- אלפא קנטאורי -‬
‫אמרנו שאסור לשחרר חפצים בטיסה.‬
‫סליחה, פשוט…‬
‫אימי אומרת שאם נלחצים, צריך להתמקד במטרה.‬
‫אז נצטרך להכניס את זה טוב יותר.‬
‫כשהייתי בהריסות, הקלטתי צלילים.‬
‫אני חושב שאולי זו שפה כלשהי…‬
‫שנוצרה ע"י מי שבנה אותך.‬
‫אתה מבין מה נאמר?‬
‫תראה, אני יודע שאינך זוכר הרבה‬ ‫על מה שהיית פעם, אבל…‬
‫אתה מבין אותי כשאני מדבר על תכנות?‬
‫זו הדרך שבה אנו אומרים למכונה,‬
‫כמו מחשב, מה אנו רוצים שהוא יעשה.‬
‫כן, ויל רובינסון.‬
‫אז מה אם הצלילים האלו…‬
‫הם הדרך שבה שלטו ברובוטים‬ ‫ואם כן, אולי אפשר לעצור אותם.‬
‫או לפחות להאט אותם…‬ ‫-היי, עצלן.‬
‫אציין ש-97 המשימות שלי הושלמו‬
‫והמשימה האחת שלך עדיין לא מופיעה על המפה.‬ ‫-מצטער.‬
‫קדימה.‬
‫נסיים לעבוד על הבעיה הזו‬ ‫כשנגיע לאלפא קנטאורי.‬
‫מה הבעיה?‬
‫כלום. זה עניין של רובוט.‬
‫טוב, אל תקשקש לי על הרובוט.‬
‫אני לא. ממתי את כזו חטטנית?‬
‫ראשית, תמיד הייתי חטטנית. שנית…‬
‫רגע.‬ ‫-אני…‬
‫מה?‬
‫מה הוא עושה?‬ ‫-האורות שלו…‬
‫נדלקים.‬
‫כמו בהריסות.‬
‫הוא מתחבר לדחליל?‬
‫אימא?‬
‫אבא, אתה שם?‬
‫הלו.‬
‫למה אף אחד לא עונה?‬
‫היי, למה זה לוקח זמן רב?‬
‫זה לא אלפא קנטאורי.‬
‫נכון?‬
‫לא, בהחלט לא.‬
‫רובוט, מה אתה עושה?‬
‫ויל, תגיד לרובוט לעצור,‬ ‫לא לשם אנחנו רוצים ללכת.‬
‫רגע. אלו ג'ופיטרים, אלו ההורים שלנו.‬
‫סכנה.‬
‫משפחה.‬
‫למה אימא ואבא רוצים להראות לנו את זה?‬
‫הם לא.‬
‫זה רח"ש.‬
‫היי.‬
‫הדחליל איננו.‬
‫נכון?‬
‫צר לי כל כך.‬
‫מישהו יכול בבקשה להסביר לי מה קרה?‬
‫אויב עוין מתקרב.‬
‫חשבתי שאנו מוגנים ב"שמשות", מה השתנה?‬
‫דחליל.‬
‫הרובוט שעזר לילדים שלנו להימלט‬
‫ניסה לעזור גם לנו…‬
‫אך נתפס.‬
‫כלומר שהרובוטים יודעים‬ ‫את כל מה שדחליל ידע,‬
‫כולל את המיקום שלנו.‬
‫הוא ידע איפה הילדים שלנו?‬ ‫-אנחנו מניחים שלא.‬
‫למה?‬
‫כי אם כן, הספינות לא היו בדרכן אלינו.‬ ‫-כמה רחוקות הן?‬
‫שלושים דקות.‬ ‫-שלושים דקות.‬
‫ווסט, כמה זמן ייקח לצוות שלך‬ ‫לנתק את הג'ופיטרים?‬
‫נראה לי שתרצה שאגיד "פחות מ-30 דקות".‬
‫גם אם הג'ופיטרים שלנו היו פועלים‬ ‫במלוא העוצמה, והם לא,‬
‫לא נוכל לברוח מהספינות.‬
‫הן ישמידו אותנו בזה אחר זה.‬
‫אז נדבר על חלופות.‬
‫אם לא נוכל לברוח, נמצא דרך לחסל אותן.‬
‫כפי שעשינו ברזולוט.‬
‫הבעיה היא שאנחנו לא ברזולוט.‬
‫אין כאן מקומות מסתור.‬
‫אין שדות אלקטרומגנטיים שיאטו אותם,‬ ‫אין לנו נשק להגנה עצמית.‬
‫בקרב הקודם עם הרובוטים‬ ‫זרקנו כל מה שהיה לנו עליהם…‬
‫כולל הרזולוט, והם עדיין מצאו אותנו.‬ ‫-צריך להיות יצירתיים ולחשוב מחוץ לקופסה.‬
‫אנו לא יכולים להציל את עצמנו.‬
‫ככל שנמהר לקבל את זה,‬
‫כך נוכל להתמקד במי שנוכל להציל.‬
‫הילדים שלנו.‬
‫כשרח"ש יגיע הוא יפרק את הג'ופיטרים‬ ‫וינסה למצוא את המיקום של אלפא קנטאורי,‬
‫לשם הילדים שלנו טסים עם המנוע שלו.‬
‫כל מה שעלול להיות רמז…‬
‫חומרה, תוכנה, מפות, אפילו תמונות,‬ ‫הכול צריך להיות מושמד.‬
‫נרכיב צוותים,‬
‫ננתק את המגרסות ממדפסות התלת ממד,‬
‫וננתק את מערכת כיבוי האש‬ ‫כדי לשרוף חומרים במוסך.‬
‫נטפל בזה.‬
‫נמחק את נתוני הטיסה‬ ‫מהכוננים הקשיחים של הספינה.‬
‫אעזור בזה.‬
‫יש לי ציוד לנטרול שדה מגנטי.‬
‫למה יש לך את זה?‬
‫בוא נגיד שבחיי הקודמים‬ ‫נאלצתי לכסות את עקבותיי פעם אחת.‬
‫ו"בפעם אחת" אני מתכוון ל-24 פעמים.‬
‫זה דבר טוב.‬
‫כי אם נשאיר שאריות מאחור…‬
‫כל ההקרבות שעשינו…‬
‫כל החיים שאבדו יהיו לחינם.‬
‫חיי ילדינו תלויים בנו.‬
‫בוא נתחיל.‬
‫כל זה צריך ללכת.‬
‫אתה מורה, נכון?‬ ‫-כן, ביולוגיה.‬
‫נצטרך את מערכי השיעור, מאמרים, הכול.‬
‫ברצינות?‬
‫מידע על משאבי הטבע באלפא קנטאורי‬ ‫נכנס לתיק.‬
‫אל תעצרו עד שיתקבל אור ירוק. מהר.‬
‫הינה, לך איתו.‬
‫תמיד תהיתי איך קיבלת סחורה‬ ‫מעבר למערכת ההקצאות.‬
‫תהיתי גם למה מערכת ההקצאה תמיד כשלה.‬
‫הישארי ממוקדת. אל תחשבי על העבר.‬
‫ברוכים הבאים לאלפא קנטאורי.‬
‫ברוכים הבאים לחייכם החדשים.‬
‫זה היה מסע ארוך, כמעט 40 טריליון ק"מ.‬
‫כעת אתם בבית.‬
‫הלוואי שזה היה נכון.‬
‫הצטרפתם לקהילה של האנשים‬ ‫הטובים והחכמים ביותר מכדור הארץ…‬
‫לפחות אנחנו יודעים כעת.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫על הילדים.‬
‫אמרת שהחלק הקשה ביותר הוא חוסר הידיעה.‬ ‫כעת אנו יודעים.‬
‫הם בסדר.‬
‫הם יגיעו לשם.‬
‫אפילו אם אנחנו לא.‬
‫- הקובץ נמחק‬ ‫פעולה בלתי הפיכה -‬
‫אני חושבת שכולם די מפוחדים.‬
‫זה בדיוק מה שרח"ש רוצה.‬
‫אנו לא יודעים מה הוא רוצה.‬ ‫-אנו יודעים שהוא רוצה את המנוע.‬
‫הוא יודע שאם יאיים על ההורים שלנו,‬ ‫נלך לשם וניתן לו אותו.‬
‫מה אם הוא רוצה יותר ממנוע?‬
‫מצידי שירצה כריך נקניק,‬
‫הוא יהרוג את ההורים שלנו,‬ ‫לא ניתן לזה לקרות.‬
‫רגע, אנו צריכים לחשוב על זה.‬
‫לא, ויג'יי צודק.‬
‫באמת?‬
‫סליחה, נדמה לי שזו הפעם הראשונה‬ ‫שאמרת את זה.‬
‫חבר'ה, רח"ש לא רק איים, הוא עשה טעות.‬
‫הוא הראה לנו איפה ההורים שלנו,‬ ‫הקואורדינטות המדויקות שלהם.‬
‫אז ניקח אותם בעזרת רובוט…‬ ‫-זו לא טעות, פני. זו מלכודת.‬
‫קיבלתי פקודה לקחת אותנו אלפא קנטאורי‬ ‫מההורים שלנו.‬
‫מההורים של כולם.‬
‫אנשים שסומכים עליי שאביא אותנו לשם.‬
‫הם היו רוצים שננסה.‬ ‫-לא,‬
‫הם רוצים דבר אחד, שנגיע למושבה בבטחה.‬
‫מה לגבי מה שאנחנו רוצים?‬
‫אני רוצה להציל את ההורים שלי.‬
‫נואה.‬
‫כולם.‬
‫יש הבדל גדול בין הרצון להציל את הורינו‬
‫ולעשות את זה באמת.‬
‫אין לנו את גורם ההפתעה.‬
‫רח"ש יודע שאנחנו באים‬ ‫ובשנייה שנגיע לשם, הוא…‬
‫הוא ילחם בנו בכל כוחו.‬
‫אני עדיין רוצה לנסות.‬
‫גם אני.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫את צריכה משהו?‬
‫כן, בהחלט.‬
‫אין סיכוי לברוח מרח"ש,‬ ‫הג'ופיטר לא מספיק מהיר.‬
‫הטכנולוגיה שלנו מול שלהם,‬ ‫הספינה היחידה שלנו מול כמה שלהם, אבל…‬
‫אני לא מבינה כיצד זה אפשרי.‬
‫את צודקת.‬
‫הטייס או המחשב הטובים ביותר‬ ‫לא יוכלו למלא את בקשתך.‬
‫היי.‬
‫אתה בסדר?‬
‫אבל אימי נהגה לומר לי דבר אחד‬ ‫כשבריונים רדפו אחריי אחרי הלימודים.‬
‫"אם אינך מהיר מהם…‬
‫אז כדאי שתהיה חכם מהם".‬
‫ולפי מה שראיתי,‬
‫יש הרבה אנשים חכמים בספינה הזאת.‬
‫אני יודעת שאתה חושב שעליך לפתור את זה.‬
‫אבל אינך צריך.‬
‫טוב? אתה לא לבד.‬
‫את הקפטנית.‬
‫את.‬
‫זו לא דמוקרטיה. קולות אינם חשובים.‬
‫מי מרים את ידו, כמה…‬
‫זה לא משנה.‬
‫זו ההחלטה שלך.‬
‫ולא משנה מה תהיה ההחלטה שלך…‬
‫אני מאמין שהיא תהיה נכונה.‬
‫לכל בעיה יש פתרון, נכון?‬
‫יש קצת מאימא בכולנו.‬
‫כלומר, אם יש כאן פתרון,‬
‫דרך להציל אותם, שלושתנו נמצא אותו.‬
‫מי רוצה להתחיל?‬
‫ג'ודי.‬
‫אני חושב שאת יודעת מה לעשות.‬
‫טוב, זה הכול?‬
‫לא הכול. אני מכירה כל עמוד, כל מילה,‬
‫אין כאן משהו שיוביל אותם לאלפא קנטאורי.‬ ‫-מורין.‬
‫מה שנמצא כאן זה אנחנו, המשפחה שלנו, ו…‬
‫אם כאן זה נגמר, אני…‬
‫זה בסדר.‬
‫היי, קריאה אחרונה.‬ ‫-היי, הינה אתה.‬
‫היי.‬
‫תודה.‬
‫לא, תודה לך.‬
‫בזכותך ובזכות מורין, ילדיי יהיו מוגנים.‬ ‫-לא, זה בזכות כולנו.‬
‫עשר דקות להגעה.‬
‫כדאי שנזוז.‬
‫ג'יי שתיים, השטח פנוי.‬ ‫ג'יי שש, היכונו לאיסוף.‬
‫ג'ופיטר 30, אני בדרך אליכם עם תא לאשפה.‬
‫זהו?‬ ‫-עד הפרט האחרון.‬
‫בסדר.‬
‫זה כל השאר!‬
‫קדימה.‬
‫קדימה, חתיכת גרוטאה!‬
‫לעזאזל.‬
‫נלך על השיטה הישנה.‬
‫בסדר.‬
‫כל הכבוד!‬
‫אחרי הקידום שלך,‬ ‫חששתי ששכחת איך לעבוד כמו שצריך.‬
‫טוב, דון…‬
‫היי! אנחנו עושים את הדבר הנכון.‬
‫הרובוטים לא ימצאו זכר לאלפא קנטאורי.‬
‫וגם אנחנו לא.‬
‫כל מה שעשינו, כל תכנית מטורפת שניסינו.‬
‫מה הטעם לתת לעצמך תקווה‬ ‫לעתיד שלא תקבל לעולם?‬
‫תקווה הייתה הנקודה, דון.‬
‫חמש דקות להגעה.‬
‫היי.‬
‫הכול מוכן.‬
‫בסדר. מייד אגיע.‬
‫ויל.‬
‫זו תוכנית טובה.‬
‫כן.‬
‫נכון.‬
‫בסדר.‬
‫כאן ויל רובינסון מקבוצת מתיישבים מס' 24.‬
‫ו…‬
‫אם אתם צופים בהקלטה הזו…‬
‫זה השידור האחרון שלי.‬
‫טוב, שרפנו הכול.‬
‫ארבעה רכבים שלמים, נותר רק אפר.‬
‫החומרה נמחקה ונגרסה.‬
‫כל הג'ופיטרים נקיים.‬
‫אז…‬
‫זה הכול.‬ ‫-נראה שכן.‬
‫אני שמח שהילדים שלנו שם ביחד.‬
‫ויג'יי יהיה אדם טוב יותר בזכות זה.‬
‫הוא כבר אדם טוב.‬
‫סלחו לי.‬
‫הראשון…‬
‫הוא כאן.‬
‫זה היה כבוד.‬
‫רגע.‬
‫יש זינוק באנרגיה‬ ‫בקצה נקודת המידוד הסולארית.‬
‫זינוק באנרגיה?‬
‫חללית נכנסת בכיוון שלוש־שלוש־אפס.‬
‫זה ג'ופיטר תובלה.‬
‫אלו הילדים.‬ ‫-לא.‬
‫מה לעזאזל הם עושים פה?‬ ‫-לא!‬
‫ויל רובינסון.‬
‫הם יהרגו את עצמם.‬
‫כל ספינה שמוכנה לטיסה,‬ ‫יש להסיט את רח"ש מהרכב, עכשיו!‬
‫דון ווסט. כבר מטפל בזה.‬ ‫-היכון לשיגור בספירה שלי.‬
‫עצור את הפקודה.‬
‫ג׳ודי.‬ ‫-ג'ודי, מה לעזאזל את עושה?‬
‫השתגעת?‬
‫אולי, אבל השיגעון עובר במשפחה.‬
‫רגע, התדר שלך אינו הג'ופיטר.‬
‫אם הם לא בג'ופיטר, איפה הם?‬
‫זה לא ייתכן.‬
‫כאן ג'ודי רובינסון על הפורטונה,‬ ‫קוראת לכל הג'ופיטרים.‬
‫באנו לסייע לכם. אני חוזרת, באנו לסייע לכם.‬
‫הם עברו את הבקע ביחד.‬
‫הג'ופיטר היה פיתיון.‬
‫הפורטונה נעלמה לפני 19 שנים.‬
‫מה היא עושה כאן, במרחקים?‬
‫מחלצת אתכם.‬
‫אין בעד מה.‬
‫מפעיל מדחפים, מתחיל בהאטה.‬
‫קיבלתי. לפי הסימן שלך.‬
‫היכונו לעגינה בג'ופיטר שתיים.‬
‫קדימה.‬
‫למה הדלת המטופשת הזו מתעכבת?‬
‫היי.‬
‫אימא! אבא!‬
‫הפעם זה אמיתי.‬
‫אבא, אני יודעת שנתת לי הוראה…‬
‫לא, ג'ודי.‬
‫נתתי לך ‬‫את הפיקוד.‬
‫מה שעשית ב‬‫ו ‬‫תמיד היה תלוי בך.‬
‫פני.‬
‫אימא.‬ ‫-מתוקה שלי.‬
‫היי.‬
‫איפה ויל?‬
‫מי מטיס את הג'ופיטר?‬
‫- טייס אוטומטי מופעל -‬
‫השטח פנוי. כולם ירדו מהספינה.‬
‫ויל!‬
‫-תראה אותך, גדלת כל כך!‬
‫טוב, אני צריכה שכולם יבטיחו מכל הלב‬
‫שלא ניפרד שוב לעולם.‬
‫בסדר? אני רצינית, תבטיחו.‬
‫מבטיחה.‬ ‫-מבטיח.‬
‫טוב, הפיתיון לא יחזיק זמן רב.‬ ‫מצאו את המשפחות שלכם,‬
‫וחזרו לג'ופיטר שלכם. אין לנו זמן רב.‬
‫עשו כדברי הקפטנית והקשיבו היטב,‬
‫סידרנו הובלה לכל מי שאין לו ג'ופיטר משלו.‬
‫אז איי עד איי, אתם עם אזבדו.‬
‫ג'יי עד קיו, אתם עם דאר.‬
‫כל השאר עם וטנבי.‬
‫ואו, חליפה יפה.‬
‫טוב, אני עוזבת לשנה ואתה המנהל?‬
‫באמת… הקפטנית רובינסון?‬
‫או שאת עדיין ד"ר רובינסון?‬
‫לקרוא לך קפטנית ד"ר רובינסון?‬ ‫ד"ר קפטנית רובינסון?‬
‫רק ג'ודי.‬
‫בסדר גמור.‬
‫בסדר.‬ ‫-קדימה.‬
‫צאו לעבודה, כולם. קדימה.‬
‫ג'ודי, אני לא מבינה.‬ ‫איך מצאתם את הפורטונה?‬
‫איך למדת ל…?‬
‫גרנט.‬
‫איך אתה כאן?‬
‫אני עדיין מנסה להבין בעצמי.‬
‫כשאיבדנו קשר,‬ ‫כולם הניחו שקרה הגרוע מכול ואני…‬
‫לא יכולנו לדעת, אבל אני…‬
‫מה… איך מצאת את הילדים שלנו?‬
‫הם מצאו אותי.‬
‫שימו לב. ספינת החייזרים הגיעה למעבר.‬
‫טוב, כולם. עלינו לצאת ברגע שנהיה מוכנים.‬
‫נתראה באלפא קנטאורי.‬ ‫-אני…‬
‫אני מצטערת, אני…‬
‫כמובן.‬
‫פני, הכוננים נמחקו‬ ‫ועלינו לאתחל את המערכת באופן ידני.‬
‫בסדר.‬
‫דון, צריך להתנתק מהבסיס כעת.‬
‫מטפל בזה.‬
‫איפה רובוט?‬ ‫-הוא עדיין בפורטונה.‬
‫אין זמן להעביר את המנוע,‬ ‫תגיד לו לפתוח את הבקע משם.‬
‫ולהחזיק אותו עד שנעבור.‬ ‫-מה?‬
‫התגעגעתי לזה.‬
‫זה נשאר איתנו.‬
‫איפה תרצה אותו?‬ ‫-שים אותו בתא הרפואי.‬
‫תודה.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫עצור, רגע. אספר לך מה באמת קורה.‬
‫אתה ואני לא נלך עם כולם. נישאר כאן.‬
‫משפחה.‬ ‫-לא נלך עם המשפחה שלנו.‬
‫כשכולם יעברו, סגור את הבקע אחריהם.‬
‫סכנה, ויל רובינסון.‬
‫אני יודע, אבל רק בשבילנו.‬
‫כשכולם יגיעו לאלפא קנטאורי,‬ ‫לא יהיה להם מנוע…‬
‫וגם לא אותי, לכן הם יהיו מוגנים.‬
‫כל מה שרח"ש ירצה יהיה כאן, ימתין לו.‬
‫ואז אתה ואני…‬
‫ביחד…‬
‫ננסה לשים לזה סוף.‬
‫היי.‬
‫היי, התעוררי.‬ ‫-אנחנו באלפא קנטאורי?‬
‫אתה צוחק עליי.‬ ‫-יכולנו להציל את ההורים שלנו. הצבענו.‬
‫מצחיק, אני לא זוכרת שהצבעתי.‬
‫ואני לא זוכר שהיית ילדה בת עשר עד 16,‬ ‫אבל הגעת לג'ופיטר שלנו.‬
‫אתה צודק.‬
‫תראי, עדיין תגיעי למושבה.‬
‫כרגע אני זקוק לעזרתך.‬
‫אני הערתי אותך.‬
‫קיימתי את חלקי בעסקה. עכשיו תורך.‬
‫טוב, כולם נמצאים כאן. אנו ממריאים.‬
‫נצטרך לשבת בשולחן הילדים,‬ ‫או שנוכל להיות עם המבוגרים הפעם?‬
‫איזה כיסא שייך לי?‬
‫חשבתי שאת אמורה להיות מתה.‬ ‫-אני אמורה להיות הרבה דברים.‬
‫גם הם לא צלחו.‬
‫ראיתי את הקסדה המרוסקת שלך. אני…‬
‫איך את…‬ ‫-היא הסתתרה בג'ופיטר שלנו.‬
‫היא הייתה איתנו כל הזמן.‬ ‫-עזרתי לטפל בילדים, מורין.‬
‫זה נכון. היא כמו גברת הניגן,‬ ‫רק פחות שיכורה.‬
‫טוב, תחגרו. אנחנו צריכים…‬ ‫-מורין.‬
‫למען האמת, שרדתי בזכותך.‬
‫לולא בנית את התא הקטן והחמוד הזה,‬ ‫לא הייתי שורדת.‬
‫בטח, זה קצת צפוף, אבל כפי שפני תוכל להעיד…‬
‫אני יודעת להידחס לחללים קטנים.‬
‫מפתיע כמה שאני…‬
‫גמישה.‬
‫פני, קחי את אחיך.‬ ‫-אני חושבת שהוא עדיין בפורטונה עם הרובוט.‬
‫הביאי אותו, אנו ממריאים.‬
‫מה זה?‬
‫תגבורת.‬
‫לא!‬
‫הבקע עדיין פתוח. אסור לתת להם לעבור.‬
‫אודיו מחובר.‬
‫הצליל הזה מגיע מהם?‬
‫ויל, אתה בסדר?‬
‫קדימה, אנו חייבים ללכת, קדימה.‬
‫רובוט, קדימה. סגור את הבקע כשנעבור.‬
‫היי. נחמד מצידך להצטרף אלינו.‬
‫- התראת קרבה -‬
‫נדמה שמישהו נדחף למסיבה שלנו.‬
‫זה רח"ש.‬
‫ג'ון, הוא לא יכול ללכת למושבה אם לא נלך.‬
‫כן.‬
‫רובוט, שלח אותנו למקום אחר!‬ ‫-רגע, מה?‬
‫כל מקום אחר, עכשיו!‬
‫איבדנו כוח.‬ ‫-החזיקו חזק, כולם!‬
‫אלפא קנטאורי.‬
‫הצלחנו!‬
‫כל הטייסים, להתייצב.‬
‫הראו נוכחות וצאו למושבה.‬
‫הידד לאלפא קנטאורי.‬
‫אמרי להם שאנו באים.‬ ‫-ג'ופיטר 12.‬
‫ג'ופיטר 16, מובן.‬ ‫-ג'ופיטר חמש.‬
‫ג'ופיטר 33.‬ ‫-ג'ופיטר תשע, מוכן.‬
‫ג'ופיטר שבע, שומעים.‬
‫אז נראה שחסר לנו אחד.‬
‫מי?‬
‫ג'ופיטר שתיים.‬
‫איפה הם?‬
‫אין מעגל חשמלי.‬
‫כל המערכות מתות. הנעה, ניווט, הכול.‬
‫מה נעשה?‬
‫נצטרך להיפלט.‬
‫אתה בטח צוחק!‬
‫ג'ון, נאבד את הספינה.‬
‫אנו עלולים לאבד יותר מזה.‬ ‫אנחנו מסתלקים עכשיו!‬
‫בסדר.‬ ‫-אבא!‬
‫יהיה בסדר. זכרו את האימונים שלכם.‬
‫ויל, אתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫טוב, לפי הספירה שלי.‬
‫שלוש.‬
‫שתיים.‬
‫אחת!‬
‫בסדר. ג'ודי?‬
‫המפלט שלי תקוע!‬
‫גם שלי.‬
‫ג'ודי!‬ ‫-קדימה.‬
‫אני כאן!‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר־און‬