EN NETFLIX-SERIE
Vad fan hände där nere?
Först trodde vi att det var ett meteornedslag, men…
Ingen meteor är stor nog att skapa sån förödelse.
Jag håller med.
Vad orsakade det, då?
Jag vill inte stanna här längre än vi måste. Will, gör du roboten redo?
-Ja. -Penny, kan du kolla barnen?
Vänta lite.
Ursäkta, har Will ett jobb och jag 97?
-Du hanterar barnen bättre än han. -Hördu!
Förlåt, de är bara lite skrämda av dig.
-Verkligen? Har de träffat Will? -Ja, men Will har en robot.
-Penny har ju en stark pojkvän. -Vilken av dina pojkvänner är den starka?
-Okej, jag gillar inte nån av er. -Nästa stopp blir Alfa Centauri.
Det finaste skepp som nånsin byggts. Hon fick inte ens slutföra sitt uppdrag.
Hon höll dig och besättningen vid liv.
Det gäller inte bara överlevnad, utan om att göra skillnad.
När allt sen är över kan man säga:
"Jag gjorde det där."
-Angående det som hände tidigare… -Hände. Det var då.
Fundera inte mer på det.
Vi går vidare.
Uppfattat.
Ja, det ser bra ut. Okej.
ALFA CENTAURI
Visst skulle allt surras under resan?
Förlåt. Min mamma sa alltid att om man blir nervös så ska man fokusera på målet.
Då får vi se till att stoppa undan det där lite bättre.
Jag spelade in det här i ruinerna.
Jag tror att det kan vara ett språk som skapades av de som byggde dig.
Förstår du det?
Jag vet att du inte minns så mycket av hur du var tidigare, men…
Förstår du vad jag menar när jag pratar om programmering?
Så får vi en maskin, som en dator, att förstå vad vi vill att den ska göra.
Ja, Will Robinson.
Kan de här ljuden vara hur de kontrollerade robotarna?
Då kanske man kan stoppa dem. Eller åtminstone sakta ner dem…
Du, latmask. Jag har gjort 97 saker, men din sak har inte ännu fått igång kartan.
Förlåt.
Jobba vidare. Vi löser problemet när vi kommer till Alfa Centauri.
-Vad är problemet? -Inget speciellt. Det är en robotgrej.
-Spela inte robotkortet. -Det gör jag inte. När blev du så nyfiken?
För det första, det har jag alltid varit. För det andra…
Vänta lite.
Vad? Vad håller han på med?
Hans lampor tänds.
Som i ruinerna.
Har han kontakt med Fågelskrämman?
Mamma?
Pappa, är du där?
Hallå? Varför svarar ingen?
Hörni! Vad är det som tar sån tid?
Det där är väl inte Alfa Centauri, eller hur?
Nej, det är det inte.
Roboten, vad gör du?
Will, be roboten att sluta. Vi vill inte åka dit.
Vänta. Det är Jupiterskepp. Det är våra föräldrar.
Fara. Familj.
Varför skulle mamma och pappa visa oss det här?
Det gör de inte.
SAR visar det.
Du…
Fågelskrämman är död, eller hur?
Jag är hemskt ledsen.
Kan nån förklara vad som just hände?
Inkommande fiender.
Var vi inte trygga vid solarna? Vad förändrades?
Fågelskrämman.
Roboten som hjälpte våra barn att fly
försökte hjälpa oss också, men han togs till fånga.
Då vet robotarna allt som Fågelskrämman visste, inklusive var vi finns.
-Vet han var våra barn är? -Vi tror inte det.
-Varför inte? -Då skulle skeppen inte komma mot oss.
-Hur långt borta är de? -Trettio minuter.
Trettio minuter. West, hur fort kan vi koppla loss skeppen?
Du vill visst höra mindre än 30 minuter.
Även om de gick för fullt, vilket de inte kan, kan vi ändå inte åka ifrån dem.
De tar oss en efter en.
Låt oss diskutera alternativen.
Om vi inte kan fly måste vi se till att besegra dem. Som vi gjorde på Resolute.
Problemet är att vi inte är på Resolute.
Här kan vi inte gömma oss.
Inga elektromagnetiska fält som saktar ner dem. Vi är utan vapen.
När vi slogs mot robotarna sist använde vi allt vi hade,
även Resolute. De hittade oss ändå.
-Då måste vi tänka annorlunda. -Vi klarar det inte själva.
Ju fortare vi inser det, desto fortare kan vi fokusera på de vi kan rädda.
Våra barn.
När SAR väl är här söker han igenom minsta vrå
för att hitta var Alfa Centauri ligger. Våra barn är på väg dit med hans motor.
Alla ledtrådar måste förstöras. Hårdvara, mjukvara, kartor och även foton.
Vi kopplar bort dokumentförstörarna från 3D-skrivarna.
Vi inaktiverar brandskyddssystem så att vi kan bränna saker i garaget.
Ska bli.
Ta bort flygdata från skeppets hårddiskar.
Jag kan hjälpa till där. Jag har några avmagnetiserare.
Varför har du såna?
I mitt tidigare liv var jag tvungen att dölja mina spår en gång.
En gång betyder egentligen 24 gånger.
Det är bra, för om vi lämnar nåt kvar,
då har alla uppoffringar och alla liv som gått förlorade varit förgäves.
Våra barns liv hänger på oss.
Då sätter vi igång.
Allt det här måste förstöras!
-Du är väl lärare? -Ja. Biologi.
Ta hit allt om lektioner och föreläsningar.
Menar du allvar?
Släng all information om naturresurser på Alfa Centauri.
Sluta inte förrän ljuset lyser grönt. Skynda dig.
Följ med honom.
Jag undrade hur du fick grejor förbi tilldelningssystemet.
Jag undrade också varför systemet la av då och då.
Var fokuserad. Sluta tänka på det förflutna.
Välkommen till Alfa Centauri. Välkommen till ditt nya liv.
Det har varit en lång resa för dig, nästan 42 biljoner km.
Men du är hemma nu.
Jag önskar att vi var det.
Du är med i ett samhälle som består av de bästa och smartaste jorden har…
Nu vet vi åtminstone.
-Vad menar du? -Om barnen.
Du sa att det svåraste var att inte veta. Nu vet vi. De mår bra.
De kommer att ta sig dit.
Även om inte vi gör det.
FIL RADERAD KAN EJ ÅNGRAS
-Alla är nog lite uppskrämda. -Det är precis vad SAR vill.
-Vi vet inte vad han vill. -Jo, det vet vi. Han vill ha motorn.
Han vet att om han hotar våra föräldrar så ger vi den till honom.
Tänk om han vill ha mer än motorn?
Strunt samma. Han kommer att döda våra föräldrar. Det får inte ske.
Vänta lite. Vi måste tänka igenom allt.
-Nej, Vijay har rätt. -Har han?
Förlåt, men det var nog första gången du sagt det.
SAR hotade oss inte bara nyss. Han gjorde även ett misstag.
Han visade var våra föräldrar är. Exakta koordinater.
-Vi kan hämta dem. Ta roboten… -Det är en fälla, inget misstag.
Våra föräldrar beordrade mig att föra oss till Alfa Centauri.
Allas föräldrar beordrade mig. De litade på att jag skulle klara det.
-De vill att vi ska försöka. -Nej. De vill att vi ska nå kolonin.
Räknas inte vad vi vill? Jag vill rädda mina föräldrar.
Noah…
Allihop…
Det är en stor skillnad mellan att vilja rädda våra föräldrar
och att faktiskt klara av det. Vi kan inte överraska robotarna.
SAR vet att vi kommer. När vi väl kommer dit sätter han…
Då sätter han in allt han har.
Jag vill ändå försöka.
Jag med.
-Hej. -Hej.
Behöver du nåt?
Ja. Det gör jag faktiskt.
Vi kan inte flyga ifrån SAR. Jupiter är inte snabb nog.
Vår teknologi mot deras. Vårt skepp mot hur många av deras skepp?
Jag förstår inte hur det ska kunna lyckas.
Du har rätt.
Inte ens den bästa piloten eller datorn klarar det du ber om.
Du…
Är du okej?
Men mamma sa alltid en sak när mobbarna jagade mig efter skolan.
"Om du inte är snabbare än de är, då måste du åtminstone vara smartare."
Baserat på vad jag har sett har du många smarta människor på skeppet.
Jag vet att du tycker att du måste lösa det här, men det måste du inte.
Du är inte ensam.
Du är kaptenen.
Du. Det här är ingen demokrati. Antalet röster spelar ingen roll.
Vem som räcker upp handen, hur många… Det spelar ingen roll.
Du bestämmer.
Oavsett vad beslutet blir tror jag att det blir det rätta.
Alla problem har en lösning.
Det finns lite mamma inom oss alla.
Finns det en lösning hur vi kan rädda dem så kommer vi tre att hitta den.
Vem vill börja?
Judy…
Jag vet vad som måste göras.
Okej, var det allt?
Inte allt. Jag kan varje sida, varje ord.
Inget här kan leda dem till Alfa Centauri.
Det som finns här är vi. Det är vår familj, och…
Om det ska sluta här, då vill jag…
Det är okej.
-Det här är sista rundan. -Varsågod.
Hördu… Tack.
Du ska ha tack. Du och Maureen håller mina barn trygga.
Nej, vi bidrar allihop.
T-minus tio minuter till ankomst.
Bäst att du sätter fart.
J2, allt klart. J6, förbered för hämtning.
Jupiter 30, jag är på väg till dig med en skräpkorg.
-Var det alla? -Allihop.
Okej.
Här kommer det sista!
Kom igen.
Kom igen. Jävla skräp!
Herregud…
Vi får köra som förr i tiden.
Okej. Oj!
Bra jobbat! Efter din befordran trodde jag att du hade glömt hur man jobbar!
Okej! Don! Hördu! Vi gör det rätta.
Robotarna hittar inte ett enda spår av Alfa Centauri!
Inte vi heller!
Allt vi har gjort. Alla galna planer vi försökt med.
Vad är poängen med att ge sig själv hopp om en framtid man aldrig får?
Hoppet var poängen, Don.
T-minus fem minuter till ankomst.
-Allt är klart. -Okej. Jag kommer strax.
Will, det är en bra plan.
Visst.
Det är det.
Okej.
Det här är Will Robinson från 24:e kolonistgruppen.
Och…
…om du tittar på den här inspelningen…
…så är det min sista sändning.
Okej, allting är uppeldat. Fyra rymdbilar fulla med aska.
-All hårdvara är förstörd. -Alla Jupiterskeppen är tömda.
Då var det allt.
Det verkar så.
Jag är glad att våra barn är där ute ihop. Vijay blir en bättre man tack vare det.
Han är redan en bra man.
Ursäkta mig.
Den första…
Den är här.
Det har varit en ära.
Vänta lite, vi ser en energitopp i utkanten av solens riktmärkesvärde.
En energitopp?
Inkommande rymdskepp bäring tre-tre-noll.
Ett Jupitertransportskepp.
-Det är barnen. -Nej.
-Vad i helvete gör de här? -Nej!
Will Robinson.
De kommer att bli dödade.
Alla skepp som kan flyga måste avleda SAR från transporten.
-Nu! -Don West. Jag är på gång.
Starta när jag säger till.
Ge inte ordern.
-Judy. -Judy, vad fan gör du? Är du galen?
Kanske, men är inte hela vår familj galen?
Frekvensen du sänder på är inte från Jupiter.
Om de inte är på Jupiter, var är de då?
Det är omöjligt.
Här är Judy Robinson, på Fortuna. Jag anropar alla Jupiterskepp.
Vi kommer för att hjälpa er. Jag upprepar. Vi kommer för att hjälpa er.
De kom genom revan tillsammans.
Jupiter var ett lockbete.
Fortuna har varit försvunnen i 19 år.
-Vad fan gör den ända här ute? -Räddar er.
Det var så lite.
Aktiverar reaktionskontrollsystemet. Saktar ner.
Uppfattat. När du säger till.
Förbered för dockning vid Jupiter 2.
Kom igen.
Varför tar den dumma dörren så lång tid?
Du…
Mamma! Pappa!
Den här gången är det på riktigt.
Pappa, jag vet att du gav mig en order…
Nej, Judy, du fick kommandot. Vad du sen gjorde var upp till dig.
Penny.
-Mamma! -Älskling.
Förresten, var är Will?
Vem flyger Jupiter?
AUTOPILOT PÅ
Allt är klart. Alla har lämnat skeppet.
Will!
-Will! -Bara se på dig! Du har blivit så stor!
Nu måste alla verkligen tumma på att vi aldrig ska skiljas åt igen.
Okej? Jag menar allvar. Lova.
-Jag lovar. -Jag lovar.
Lockbetet lurar ingen länge till. Gå till era familjer.
Återvänd till era skepp. Vi har ont om tid.
Gör som kapten säger. Hör noga på.
Vi har transport till alla som inte har en egen Jupiter.
Bokstav A till I, ni är med Azevedos.
J till Q, ni är med familjen Dhar. Resten av er är med familjen Watanabe.
Oj! Fin uniform. Jag är borta i ett år, och nu sitter du i ledningsgruppen?
Lägg av. "Kapten" Robinson? Eller är det fortfarande dr Robinson?
Ska jag säga kapten dr Robinson? Dr kapten Robinson?
Bara Judy.
Det klarar jag.
-Okej. -Nu kör vi.
Sätt igång, allihop. Kom igen.
Judy, jag förstår inte. Hur hittade du Fortuna?
Hur lärde du dig att…
Grant.
Hur kan du vara här?
Jag försöker lista ut det själv.
När kommunikationen försvann trodde alla det värsta.
Vi kunde ju inte ta reda på nåt, men jag…
Hur hittade du våra barn?
De hittade mig.
Varning. Det utomjordiska skeppet har nått transporten.
Vi måste lösgöra oss så fort vi är redo. Vi ses på Alfa Centauri.
Förlåt mig. Jag…
Självklart.
Penny? Hårddiskarna har rensats, så kommunikation körs manuellt.
Okej.
-Don, vi måste koppla loss från basen nu. -Ska bli.
-Var är roboten? -Fortfarande på Fortuna.
Motorn hinner inte flyttas. Öppna revan därifrån.
-Håll den öppen tills vi är igenom. -Vad är det?
Jag har bara saknat det här.
-Vi behåller den här. -Var vill du ha den?
-Ställ den i sjukavdelningen. Tack. -Ska ske.
Stanna. Vänta. Jag måste berätta vad som egentligen pågår.
Du och jag åker inte med alla andra. Vi stannar här.
-Familj. -Vi åker inte med vår familj.
Stäng revan när alla kommit igenom.
Fara, Will Robinson.
Jag vet, men bara för oss. När alla når Alfa Centauri har de ingen motor,
eller mig, vilket innebär att de är trygga.
Då har SAR allt han vill ha precis här.
Då kan du och jag…
…tillsammans…
…försöka få ett slut på det här.
Hallå. Vakna.
Är vi på Alfa Centauri?
Du måste skämta.
Vi kunde rädda våra föräldrar. Vi röstade.
Lustigt. Jag fick visst ingen röst.
Du var väl inte mellan tio och sexton, men du hamnade på vår Jupiter.
Det stämmer.
Du kommer ändå till kolonin. Just nu behöver jag din hjälp.
Jag väckte upp dig.
Jag har uppfyllt min del av avtalet. Nu är det din tur.
Okej, det var alla. Nu är det vår tur.
Måste vi sitta vid barnbordet, eller får vi umgås med vuxna nu?
Vilken plats är min?
-Skulle inte du vara död? -Jag skulle vara en massa saker.
De funkade inte heller.
Jag såg din krossade hjälm. Jag… Hur kom du med…
Som fripassagerare på vår Jupiter. Hon var med hela tiden.
Jag hjälpte till med barnen, Maureen.
Det är sant. Som en mindre packad miss Hannigan.
Spänn fast er!
-Vi behöver… -Maureen!
Jag överlevde faktiskt tack vare dig.
Om du inte hade byggt det här fina facket, hade jag aldrig klarat mig.
Visst, det är lite trångt, men Penny kan intyga att…
Jag kan klämma in mig där det är trångt.
Jag är förvånansvärt…böjlig.
-Penny, hämta din bror. -Han är nog på Fortuna med roboten.
Hämta honom. Vi åker nu.
Vad är det där?
Förstärkningar.
Nej.
Revan är öppen. Vi får inte släppa igenom dem.
Ljudet är anslutet.
Kommer ljudet från dem?
Will! Är du oskadd?
Kom igen! Vi måste iväg nu! Kom igen!
Roboten, nu sticker vi. Och stäng revan när vi är igenom.
Hej. Trevligt att du gör oss sällskap.
NÄRHETSVARNING
Vi har visst en objuden gäst med oss.
Det är SAR.
John, han når inte kolonin om vi låter bli att åka dit.
Just det.
-Roboten, skicka oss nån annanstans! -Vänta! Vad?
Var som helst! Nu!
-Vi har ingen kraft! -Håll i er, allihop!
Alfa Centauri.
Vi klarade det!
Piloter, rapportera. Fortsätt till kolonin så fort ni har räknats.
Anropa Alfa Centauri.
-Säg att vi är på väg. -Jupiter 12.
-Jupiter 16. Redo. -Jupiter 5.
-Jupiter 33. -Jupiter 9. Redo.
-Jupiter 7. Vi hör er. -Sir, vi fattas visst en.
Vilken då?
Jupiter 2.
Var är de?
Jag får ingen kraft! Alla system ligger nere. Tändning, navigering, allt.
Vad ska vi göra?
-Vi måste skjuta ut oss. -Du skämtar!
Då förlorar vi skeppet.
Vi har förlorat mer än så. Vi hoppar ut! Nu!
-Okej. -Pappa!
Ni klarar er. Kom ihåg er träning.
-Will, är du okej? -Ja!
Okej, jag räknar ner. Tre…
Två…
Ett!
Okej. Judy?
-Mekanismen har låst sig! -Min med.
Judy!
Jag är här!
Undertexter: Mats Nilsson