SERIÁL NETFLIX
Ty krávy se samy nenakrmí, Maureen!
Jednou tě uvidím zblízka.
Nechtěj, abych to opakovala!
Maureen!
Mami?
Mami.
Pamatuješ si, co se stalo? Řekni mi to.
SAR nás pronásledoval do trhliny.
Zhasly motory a všichni se katapultovali.
Teda takový byl plán.
Dobře, žádná porucha řeči.
Paměť a soustředění fungují. To vylučuje kontuzi a difuzní axonální poranění.
Zkusím se spojit s ostatními.
Ne!
Vypni to.
- Oni nás umí vystopovat? - Elektronika je přitahuje jako magnet.
Počkej tu. Podívám se po ostatních.
Nehýbej se.
Pomůžu ti.
A je to.
Vytáhněte si baterky i z interkomu.
Co?
Vytáhnout baterky!
Aha, jasně.
Myslíš, že SAR a jeho parta tu nehodu přežili?
Poslyšte, mám tam dole interkom?
Jo, už ho vidím.
- Vypněte ho. - Už se stalo.
A k vaší otázce…
Jo,
přežili.
Zdroj napájení se zdá v pořádku. Aspoň na pohled,
aniž bych ho zapínala.
Zkusíme loď připravit, než se vrátí ostatní.
To by neměl být problém.
Když už jsem musela havarovat, jsem ráda, že zrovna s tebou.
Neříkej to Penny.
Ani Willovi.
Ani tátovi.
Jasně.
- Zkontroluju palivové nádrže. - Dobře.
- Judy? - No?
Sedadlo se asi pořád může odpálit.
Cože?
Dobře, jen klid.
Řekni, co mám zkontrolovat.
Jsou vysunuté svorky?
Ne.
Je nádobka s palivem neporušená?
- Je prasklá. - Takže v podstatě sedím na nášlapné mině.
To není dobré.
No nic.
Senzory se aktivují zatížením,
takže dokud zůstanu sedět, rakety se neodpálí.
Ale jestli se pohnu, jsem mrtvá.
A ty taky. Všude se rozletí střepiny.
Rakety aktivuje katapult, ne?
Ano, ale odjištěný už se nedá bezpečně odpojit.
Můžu tam nastříkat tekuté helium a zmrazit ho.
Tím se oddálí výbuch jen o pár sekund.
To na útěk nestačí.
Jinak to deaktivovat nejde?
Určitě jde, akorát…
teď nevím jak.
Vypadáš vyčerpaně.
Díky, mami.
Ty jsi ale roztomilá.
Ráda tě poznávám, Judy.
No ano.
Vím, že jsi smutná kvůli práci.
Měla jsem být astronautka. To je víc než jen práce.
Život je nepředvídatelný.
Musela jsem to vzdát ještě před koncem první fáze výcviku.
Teď jsi doma. Na místě, kam patříš.
Tady nezůstanu.
No, mohla bys využít ten inženýrský titul
a opravit nám kombajn.
Jak jsi to udělala?
Konečně vím něco, co ty ne.
Zkus houpací židli.
Miminka jednoho dne vyrostou.
A vesmír je obrovský.
Zbyde ho dost i pro tebe.
Budou další mise.
Ne. Nebudu riskovat, že z Judy bude sirotek.
To je zodpovědné.
Ještě to s tebou neumím.
Ale jsem celkem chytrá.
A ty budeš taky.
Poradíme si.
Neboj, poradíme si.
Už víš, kde všichni jsou?
Jupiter je 20 kilometrů jižně.
Vypadá, že je v dobrém stavu.
Na stromě jsem zahlídl padák, takže minimálně jeden z nich přistál.
Jenom jeden?
Další nebylo vidět.
Fortuna je nejblíž, tak půjdeme nejdřív tam.
Vyzvedneme robota a motor.
A nějaké stopy po SARovi?
S tím si nedělej starosti.
- Tati? - No?
Jsem ráda, že jsi tu.
Helmu a skafandr tu nech.
Musíme být rychlí.
Debbie. Deb…
Že já ti sundával kroužek.
Sotva přičichneš ke svobodě, začneš ji zneužívat.
Co to jíš?
Nejez to!
To je hnus.
Tímhle zobáčkem mě kloveš do pusy. Tohle se nedělá!
Co to…
Pusť mě.
Co to… Ne! Moje bota!
Ne!
Debbie! Ne! Nechoď tam!
Slyšíš mě? Zlobivá slepice!
K nádržím jsem se nedostala, ale našla jsem helium, takže…
Co se to děje?
Potápíme se.
Koukni na katapultovací otvor. Něco sem teče.
Co to je?
Sliny.
Nepotápíme se.
Něco nás polyká.
Tohle je nejhorší místo, kam nás tvůj robot vzal.
„Můj“ robot mu říkáte, jenom když vás naštve.
Obvykle všem vykládáte, jak jste si byli blízcí.
To pořád jsme. Svým způsobem.
Ať je v tom batohu cokoliv, nestojí to za to.
To je lebka?
Našel jsem ji v tom městě mimozemšťanů.
- To je pěkně blbý suvenýr. - Potřebuju ji ke svému plánu.
Proč mám pocit, že mě tvůj plán zabije?
Nikoho nic nezabije.
Debbie!
Debbie! Stůj!
Stůj! Debbie, pojď sem!
Ty jsi nevychovaná!
Jako tvůj rodič lomeno opatrovník
ti přikazuju…
Kvůli tobě tu umřeme!
Přísahám,
že jestli se odsud dostaneme živí, máš zaracha, slečinko!
Táta tě má rád!
Mám žížalky. Dáš si do nosu.
Debro Abigail Westová,
budu počítat do tří.
Jedna,
dvě,
dvě a čtvrt,
dvě a půl…
Omlouvám se za všechno, co jsem komu provedl.
Co to děláš?
Tak pojď!
Nečekala jsem, že bude tak rozbitá.
Robote?
Robote, jsi tu?
Robote, tady Penny Robinsonová.
Protože jiných Penny znáš určitě spoustu.
Hlavní sběrnice je přerušená,
takže loď je bez proudu. To je dobře.
Roboti nás nemůžou odhalit.
Mluvíš svým varovným hlasem.
Stačí, aby se dotkly dva dráty pod proudem,
a budou o nás vědět.
Dobře.
Drátů se ani nedotknu.
Robote?
Kde jsi?
Musíme odsud zmizet.
Pozor!
Žádného drátu jsem se nedotkla.
Slyšels to?
Tady.
Ahoj.
- Jsi v pořádku? - Pomoc.
Potřebujeme něco, čím to uřežeme.
Skoro jako když tě poprvé potkal Will, že?
Jenom bez toho stromu a požáru.
Akorát že tehdy jsi byl děsivá čtyřruká příšera.
Máš štěstí, žes potkal Willa, a ne mě.
Já bych ti nezvládla pomoct jako on.
Jak tě vůbec zachránil?
Žvanil o tobě v jednom kuse, ale tohle mi nikdy neřekl.
Něco na opasku?
Zapnout tu brusku nemůžu, ale kdybych použil ten kotouč…
Proč mě to nenapadlo?
Dobrá práce.
Díky.
Co to je?
- Co teď? - Je palivové potrubí pod tlakem?
- Asi jo. - Dobře.
Když otevřeme všechno potrubí naráz,
mělo by to pro toho tvora být jako rána do krku.
Takže nás vyzvrací.
Jo, ale finta je v tom, že musíš udržet maximální tlak,
aniž by se otevřel pojistný ventil.
Takže aby nevznikl přetlak, budu potřebovat nějaký manometr.
Ne, máme jen elektronické. Musíš to poznat hmatem.
- Hmatem? - Jo.
Neboj. Jsi Judy Robinsonová. Zvládneš cokoliv.
Potřebuju nějaké měřítko.
Měla bys cítit vibrace.
Přibližně jako když přede kočka.
- Kočku jsi nám nikdy nedovolila. - Will měl alergii.
Když ti to začne připadat jako pračka, pustila jsi to moc.
Pračku jsme doma měli.
Dobře. Otevírám první.
- Kočka? - Jo.
Otevírám druhé.
- Pořád kočka? - Asi jo.
Tak jo, obě otevřené. Vypouštím nádrž.
Přehnalas to. Tlak utekl pojistným ventilem.
Kdybych to tak mohla udělat sama.
- Zkusím to znova. - Ne, potrubí už je prázdné.
Promiň, jenom…
Štve mě, že se odsud nemůžu hnout.
„A těch míst, co navštívíš!
Vydáš se na cestu vzhůru
a spatříš velkých věcí fůru.
Budeš patřit k nejlepším, kteří stoupají k výšinám nejvyšším.“
„Nezůstaneš pozadu, ty poletíš jak střela.
Předběhneš ostatní a brzy se dostaneš do čela.“
Běž se tam podívat.
- Jsme přibližně z půlky spolknuté. - Takže přechodová komora je ještě volná?
Zatím jo.
Dobře.
Nenechám tě tu, aby tě to sežralo. Určitě nějak zvládneme loď vysvobodit.
Jenom říkám, že možná nebudu moct utéct.
Judy?
Ať máš v plánu cokoliv, zní to působivě. Přece jen k tomu potřebuješ lebku.
Ale co když něco nevyjde?
Tak mě ochrání robot.
A co když se mu něco stane?
Bez něj neodletíme ani odsud, ani na Alfa Centauri.
Já vím.
Neříkám, že se nemáš SARovi postavit.
Jen říkám, že jestli chceš doopravdy pomoct rodičům,
postarej se nejdřív o ně.
Copak nejsi zvědavý, jak se žije na Alfa Centauri?
Co myslíte, že vás tam čeká?
To si fakt myslíte, že vaše problémy najednou zmizí?
Víš, co je můj problém?
Lidi.
Jejich přítomnost mi nesvědčí.
Na Alfa Centauri
určitě bude místo daleko od všech,
s nádherným výhledem na kilometry daleko.
Tohle si zaslouží i tví rodiče.
I tvoje sestry, víceméně.
Ale nejvíc ze všech ty.
Chceš si dát pauzu?
Zrovna když jsem přestala cítit ruce?
Ani náhodou.
Nebezpečí.
Pozor. Spouští se záložní zdroj.
Kruci!
Sakra!
Řekni, až se to vypne.
- Pořád to jede. - A teď?
Nic.
- A teď? - Pořád nic.
A co teď?
Co to…
Dobrý, vypnuto.
Před chvílí jsem na té obrazovce viděla nějaký divný záznam z dřívějška.
Jo?
Vezmu harddisk. Pak se na to podíváme. Pojď.
Kolik máme času, než přijdou?
Podle jejich systému hledání a rychlosti bych řekl, že tak 10–15 minut.
Fakt? Já myslela, že složité počty z hlavy umí jenom máma.
Tyhle počty byly kdysi moje práce.
Asi mám řešení.
Sliny obsahujou hodně hydrochinonu.
A dál?
Ten tvor bude něco jako had. Polyká kořist v celku.
V našem případě Jupiter.
V přípravce na medicínu jsem zkoumala brouka prskavce.
Když ho spolkne had, vystříkne ze zadečku dvě sloučeniny,
a vytvoří tak chemickou reakci.
Hádám, že jedna ze sloučenin je hydrochinon. A ta druhá?
Obyčejný peroxid vodíku.
Na ošetřovně ho mám spoustu.
Když se smíchají, vyvolají zvracení.
U hada. Na Zemi.
- Nás polyká bůhvíco. - Není všechno z hvězdného prachu?
Dojdu si pro věci.
- Už jsi ho našla? - Skoro.
Penny říkala, že chceš jednou být doktorka.
Penny neví, o čem mluví. Má šest roků.
Medicína je ušlechtilá profese.
Už ho mám.
Kolik měsíců vidíš?
Io,
Europa, Ganymedes a…
Vždyť víš.
Callisto.
Výborně!
Doktorka můžeš být i ve vesmíru.
Teda kdybys chtěla.
Protože jsi Judy Robinsonová a zvládneš cokoliv.
Jsi Judy Robinsonová. Zvládneš to. Zvládneš cokoliv.
Chci se tě zeptat na něco důležitého.
Tak jo.
Týká se to Vijaye a Liama.
- Koho? - Tati, jako fakt?
Vijay? Victorův syn.
Vlastně jo. A Liam?
Toho neznáš, ale na rok jsme všichni společně ztroskotali…
- Vážně to chceš řešit teď? - Tati, záleží mi na tom.
No dobře, poslouchám.
No, pořád se nějak nemůžu rozhodnout,
který z nich je pro mě ten pravý.
Pravý na co? Aby byl tvůj přítel?
Takhle už tomu nikdo neříká, ale v podstatě jo.
Vijay totiž…
má fakt obrovské srdce.
Na každém mu záleží.
No, taková vlastnost se hledá těžko.
Jo, ale naproti tomu stojí Liam,
ze kterého je zase cítit ohromná síla.
Víš? Že by mě chytil, kdybych třeba spadla z útesu. To vlastně udělal.
No,
taková důvěra se hledá těžko,
takže…
možná je ten pravý on.
Jo.
Vím, co děláš.
O čem to mluvíš?
Havarovali jsme a ty mi dáváš hádanky.
Snažíš se mě zabavit jako já tebe, když ses bála.
Jako já teď.
Když jsem s tebou, nikdy se nebojím.
No, tipuju, že z těch 10–15 minut jsme spotřebovali takových 9–14.
Měli bychom pohnout. Rychle.
Jak rychle nás ta věc vyzvrací?
Hodně rychle. Jenom to nejde…
Jsi v pořádku?
To nic.
Ta kůže je hrozně tvrdá.
Ty jsi nějak zraněná?
Jo, mám zlomené rameno.
Judy!
Proč jsi nic neřekla?
Protože to zvládám.
Odkdy mi něco tajíš?
Odjakživa, protože jsem dcera, o kterou nemusíš mít strach.
Ale já o tebe mám strach.
Proč?
V krizi bys přece nejradši uvízla se mnou.
Jsem dokonalá dcera.
Nikdy jsem od tebe nechtěla, abys byla dokonalá.
Vážně ne?
Já… jsem jen chtěla, abys naplnila svůj potenciál.
A já se jen snažila naplnit tvoje očekávání.
Judy…
Víš, proč jsem nevěděla, proč to pro mě bylo tak těžké?
Protože jsem se snažila splnit sen, kterému jsem nerozuměla.
Chtěla jsi být astronautka, mami, a já tě o to připravila.
Vůbec jsem si to neuvědomila.
Já vím.
Musíš odsud utéct.
Vylez přechodovou komorou.
Ne, jsme v tom spolu. Tys neopustila mě, já neopustím tebe.
Jsme v tom spolu.
To je malé.
V té bedně přežila Penny ve vesmíru. Ochrání nás před střepinami.
Dobře.
Musíme toho tvora přimět zvracet.
Odpálení sedadla by mělo zabrat.
Jsi si jistá?
Jsem dcera Maureen Robinsonové. Jsem si jistá. Na tři.
Jedna, dvě, tři.
Takhle to všechno začalo.
Jen ty a já.
Nezkontrolovala jsem nádrže. Asi bych tam měla zajít.
Co kdyby sis na chvilku odpočinula?
Zajdu ti na ošetřovnu pro ortézu.
Díky, mami.
Wille, pojď už.
- No tak! Kašli na tu lebku. - Už tam skoro jsem.
Slyšels to? Něco sem jde.
Dělej, Wille! Musíme odsud vypadnout!
Mám to.
Ne!
Robote!
Jo!
Zjevně nejsem jediná, kdo má rád dramatický příchod.
Wille!
- Čau. - Chceš pomoct dolů?
Ne, asi to zvládnu.
Dík.
Počkat.
- Tobě se něco stalo? - Potřeboval takovou menší operaci.
Středověkou. Hodně řezání.
Vážně tu budeme stát a vykecávat?
Co SAR a jeho kámoši?
Na chvíli jsme ho setřásli.
Najdeme zbytek rodiny.
- Wille, pojď. - Už jdu, tati.
Jo. Už jdu.
Asi se tě lekl.
Padáme odsud.
Teď už tě radši ponesu.
Překlad titulků: Michal Herman