СЕРІАЛ NETFLIX
Коли вже хвилюватися, що решта не повернулися?
Нас проковтнула величезна почвара. Хто зна, що з ними?
Що це?
ДО ШЛЮЗУ ТА ЕМП СКЛАДУ
Дякувати богу!
Вибачте, двері заклинило. Роботу довелося…
Ні, я рада, що це ви.
Що тут трапилося?
Схоже, що все в шмарклях.
Ні, це слина. Можливо, жовч.
Нас проковтнув підземний інопланетний організм.
-Ой. -То коли ми стартуємо?
Треба ще дещо полагодити до запуску.
Коли ті кошмарні машини усвідомлять, що ми тут?
Чим довше ми невидимі, тим кращі в нас шанси.
Без живлення. Вони мають дізнатися, де ми,
коли ми вже будемо далеко в небі.
Гаразд, завдання перед польотом, сподіваюся, що востаннє. Пенні…
Знаю. Замінити фільтри кисневої системи, які, напевно, забиті чимось огидним.
І токсичним. Я маю рукавиці для нас.
Для нас? Тобто я не робитиму сама найогиднішу роботу на кораблі?
Ні. Робінсони тримаються купи.
Справді?
Сміт, допоможи в гаражі відновити потік повітря у вентиляційній системі,
якщо хочеш дихати в космосі.
Рада допомогти. Люблю дихати.
Роботе. Треба, щоби ти запломбував панелі даху над базою.
Зробиш це?
Вілле, ходімо нагору. Спробуємо знайти Дона.
Агов!
Нам усе вдасться.
Разом.
Так…
Разом.
Треба замінити решту котушок.
Перевір, чи форсунки чисті. Плоскогубці.
Джуді розповіла мені все.
Те, як ти її врятувала. Не лізла, куди не просять.
Стала вчителькою. Не знала, що ти говориш французькою.
Трішки.
Мої діти, тобто наші діти, виживали цілий рік без нас,
і ти була частиною цього, тому я маю бути вдячною.
Ми всі піклувалися одне про одного.
Схоже, що я багато пропустила за цей рік розлуки,
і я знаю, що вони не розкажуть нам усього,
але я подумала, що можливо…
Можливо що?
Можливо, ти знаєш, що з ними відбувалося,
можливо, щось сталося вперше, про що мамі варто було б знати.
Перший любовний трикутник Пенні. Не хвилюйся. Там усе спокійно.
Між Віджаєм і Ліамом, високим хлопцем.
Хороший хлопець. Трохи хвалько. Це очевидно, як на мене.
У Джуді були свої погляди на це.
Джуді була зосереджена на тому, щоби бути хорошим капітаном.
А ще вона усвідомила, що лише вийшовши з тіні батьків,
вона зможе насправді проявити свій потенціал.
Але тобі були б цікавіші її стосунки з Ґрантом Келлі.
Вони ладнають одне з одним?
А що ти хочеш почути, Морін? Що вони ладнають чи ні?
Я… Це не має відношення до цього.
Гаразд, тоді так, вони ладнають.
А як Вілл?
Схоже, він став серйозніший.
У нього багато турбот.
Наприклад?
Наприклад…
навчитися контролювати своє тіло. Ти ж бачила, як він виріс.
Зрозуміло.
Гадаю, що готово.
Дякую тобі за допомогу.
Я лише подавала тобі інструменти.
Ходімо.
Ще є багато справ.
Це нова зачіска? Мені подобається.
Дякую. Джуді підстригла.
Так? А що це в тебе на підборідді? Тінь?
Ти почав голитися?
Та це одна волосина. Вона була надто довга. Дуже довга.
Пенні дала їй ім'я, перш ніж вищипнути.
-Як вона її назвала? -Карл.
Вілле.
Послухай…
Коли ми вперше заблукали,
Я тобі пообіцяв, що не розділятиму сім'ю знову.
І минулого року саме це і трапилося.
-Ти не мав вибору. -Я знаю.
Але я… знову багато пропустив.
Я не познайомився з Карлом.
Коли ми доберемося до Альфа Центаври,
я обіцяю тобі,
що ми проводитимемо час як тато із сином.
Ми більше не рятуватимемо наші життя і не боротимемося з роботами-прибульцями.
Так. Було б гарно.
Робитимемо нормальні, щоденні справи,
наприклад, я присоромлю тебе перед твоїми друзями.
Або скажу тобі прийти додому рано без причини.
Може, ще не даси мені грошей, якщо я не допомагатиму по дому?
Серйозно?
Ця дитина врятувала нас кілька разів і вже хоче за це кишенькові гроші.
За що ж я гратиму в азартні ігри?
Гей, азартні ігри - це погано, тільки якщо ти програв.
Я тебе можу чогось навчити.
Розумієш? Саме тому тобі потрібен цей стариган.
Може, почнемо з чогось малого,
наприклад, ти навчиш мене користуватися бритвою?
Я буду радий.
Я також.
Отже, якби я був Доном Вестом, де б я був?
-Бачу його. -Справді?
900 метрів.
Бачиш ДІРа чи його друзяк?
Ще ні, але для них знайти нас - це лише питання часу.
Мені треба з тобою поговорити.
Слухай, я тут подумав, якщо ми зможемо безпечно вибратися звідси,
насправді нема сенсу битися з ДІРом сьогодні
чи завтра.
Моя сім'я мусить дістатися до Альфа Центаври.
Зараз немає нічого важливішого за це.
Допомогти сім'ї.
Правильно. Допомогти їм добратися туди.
І тоді, якщо пізніше доведеться,
ми вигадаємо новий план, гаразд?
Добре.
Агов.
Привіт.
Я можу допомогти з чимось, щоби пришвидшити процес?
Це робота для одного, яка залежить від швидкості обробки даних.
Знову разом.
Усі.
Ми вже забули, як це - бути батьками.
Думаю, я не переставала бути мамою.
Ми просто були без роботи цілий рік.
Це хороша робота.
Так і є.
Останнє.
Ще дві хвилини.
Доки воно обробляється, поглянь на знахідку Пенні.
Я витягнув усі жорсткі диски з «Фортуни».
Доволі дивно,
але з них усе стерто.
-Це таки дивно. -Так.
Усі навігаційні дані, звіти про польоти…
Єдиний доказ життя - це приховані камери.
-Це… -Ґрант Келлі. Так.
Він не кривдить його.
Що він робить?
Я не знаю.
Начебто сканує чи зчитує.
Перевіряє покази.
Коли це записано?
Позначку часу важко… Що це, 12?
21/12/44.
Що це? Це п'ять із половиною років тому.
Хтось має зайвого черевика? Хто-небудь?
Можна і кросівок, але тоді бути несиметрично.
Це Дон? Доне?
-Привіт! -Привіт!
-Привіт, друзі, Пенні! -Доне!
-Ой! Ти спітнів. Але це нормально. -Привіт, Деббі!
Ми багато пережили.
Не тримай так міцно цю пташку. Ти ж не хочеш задушити свою курочку.
Розслабся, вона жартує. Не слухай цю божевільну.
Краще йди вмийся.
Доне! Де тебе носило?
Спершу я боровся зі слизьким монстром, який засмоктує під землю.
Він з'їв мій лівий черевик.
Він величезний, десь шість-сім футів у довжину,
з хваткою, як у сестри Луїзи, яка у свої вісімдесят
була шалено сильною жінкою.
Шість чи сім футів. Це багато.
Але це не найдивніше, що трапилося.
Я перестрівся з одним роботом.
Справді? І що сталося?
Не було куди втекти!
Моє чудове життя промайнуло перед очима.
І за мить до смерті він не вбив мене.
Він зробив щось дивне зі своїми кігтями, ніби просканував мене червоним світлом.
Наче хотів дізнатися мою ціну в супермаркеті.
До речі, якщо комусь цікаво,
гарячий механік-астронавт всього за 2,99 долара.
Роботи зробили те саме з Ґрантом Келлі.
Вони сканували його, коли він був у кріосні.
Позначка часу на тому відео -
це 21 грудня 2044 року,
за кілька днів до Різдвяної Зірки.
Це означає, що перший контакт між нашим і їхнім інтелектами
був не на Землі з Опудалом.
А з Ґрантом Келлі в космосі.
«Фортуна» була для них Різдвяною Зіркою.
Але з «Фортуни» стерли всі дані.
Вони не могли взнати, звідки корабель,
бо ці дані не були на борту.
Вони були.
Ми знаємо, що людське тіло
перебуває під постійним впливом середовища на рівні атомів.
Воно вловлює сліди частинок, хімікатів та елементів,
з якими ми контактуємо протягом життя.
Учені вважають, через це наше тіло -
це наче точка на мапі всесвіту,
і що є обладнання,
яке може визначити координати всіх місць, у яких людина була за життя.
Це наче йти дорогою з крихт космосу.
Їм знадобився Ґрант, щоби знайти Землю, але вони знають, де ми є.
Що їм треба від Дона?
Дон - єдиний, хто з нас був на Альфа Центаврі.
Ні.
Що нам робити?
Ми розберемося, правда ж, мамо?
Так, звісно.
Дайте мені хвильку.
Доне, у який бік пішов ДІР?
Аудіодоріжки завантажені.
Система стеження відключена.
Розслаб плечі. Розслаблені руки - більше контролю.
Так. Добре.
Натисни сильніше на газ.
Ми ж говорили! Ти не можеш захищати мене вічно!
Допомогти Віллу Робінсону.
Але не зараз.
Якщо ми справжні друзі й ти справді хочеш допомогти,
то залишайся тут і тримай мою сім'ю в безпеці.
Я мушу зробити це.
Ти мусиш відпустити мене.
Доберемося туди якнайшвидше, і попередимо їх.
Яка з цього користь?
Як їм відбитися від армії роботів?
-Ми це вже робили. -Справді?
Альфа Центавра - це не «Резолют». Її не підірвеш.
Але треба дати їм шанс вижити.
Слухайте, я знаю, що мої інстинкти не такі, як у Робінсонів,
але нема нічого поганого в тому, щоби врятувати себе.
Ми маємо робота та двигун. Ми можемо летіти будь-куди.
Бажано в місце, де земля не намагається з'їсти тебе.
Ми не тікатимемо від цього.
Я просто кажу, що якщо ми подумаємо разом,
ми вигадаємо кращий план, у якому нема армії роботів…
Усе гаразд?
Допомогти сім'ї.
Дякую.
Завжди краще, коли ти тут.
Це Вілл Робінсон з 24-ої Групи Колоністів.
Це мій останній запис.
Але сподіваюся, що не останній, але якщо ви дивитеся це,
можливо, що все склалося не так, як я сподівався.
Ти сміливець, Вілле Робінсоне.
Віддам тобі належне.
Де ж ти?
Оце ви можете відстежити.
Забирайте мене.
Вілл Робінсон.
-Треба закрити все. -Речі буквально всюди.
Прибери все, що може вдарити в обличчя.
-Послухайте мене! -Вирушаємо!
Може, краще дізнатися, чи ДІР може летіти, аніж летіти самим!
Про що ти говориш?
ДІР не атакує Альфа Центавру, якщо не долетить туди!
Можливо, ми б зупинили його тут, на цій планеті.
Як?
Як камікадзе! Кинемо на нього «Фаетон»! Не знаю.
Немає часу! ДІР може стартувати будь-коли.
А ось це немає сенсу. Коли він тебе просканував? Годину тому?
Так, плюс-мінус.
Якщо вони знають про Альфа Центавру,
чому вони досі не відправилися туди? Ми б побачили чи почули.
Можливо, його корабель пошкоджено. Він теж тут розбився.
А якщо він шукає не лише шлях до Альфа Центаври?
Вілл, йому завжди потрібно щось від Вілла.
Де Вілл?
Вілле?
Він пішов.
Пішов? Куди?
Спробувати зупинити ДІРа.
Звідки ти знаєш?
Я знайшла оце.
Він залишив запис.
Це Вілл Робінсон з 24-ої Групи Колоністів.
Мені шкода, Морін.
Це мій останній запис.
Сподіваюся, що не останній…
Ох, Вілле.
…але якщо ви дивитеся це…
Я мала здогадатися.
…можливо, що все склалося не так, як я сподівався.
Не треба винити себе.
Піду шукати його!
Джоне! Стій, він у «Фаетоні»! Ти не наздоженеш його пішки!
Гей! Ти знав про це?
Вілл каже, що між вами є зв'язок. Ти знав?
Єдиний варіант - це піднятися на «Юпітері»
та пошукати його згори.
Ми бачитимемо більше та швидше, і байдуже, чи нас помітять.
Треба знайти Вілла швидше за ДІРа.
Мамо, зажди!
Живлення.
-А якщо він чинить правильно? -Про що ти говориш?
Він єдиний має зв'язок із цими роботами.
-А якщо лише він може покласти цьому край? -А якщо ні?
Єдине, що я зрозуміла, відколи ми загубилися, -
коли думаєш, що ти єдина маєш відповіді, то зазвичай помиляєшся.
Чи є сліди «Фаетона»?
Не вловлюю нічого. Вілл деактивував систему відстежування.
А ДІР? Він має відбивати світло.
Ми можемо впіймати відбиток променевого пошуковика.
Де ж ти?
І що тобі треба від мого сина?
Вілл Робінсон прийде врятувати тебе.
Але не хвилюйся.
Я не завдам йому такої ж шкоди, як він мені.
Я хочу навчитися в нього.
Чого ти хочеш навчитися?
Чому ти не слідуєш своїй програмі…
Вілл Робінсон зробив щось із тобою.
Тут.
Я хочу знати, що це.
Скажи мені.
Ти слабак.
Вілл Робінсон перепрограмував тебе на свій лад. Ти виконуєш його накази.
Він контролює тебе.
Вілл Робінсон не контролює мене.
Тоді чому ти служиш йому?
Це хороший початок.
Мене звати Вілл Робінсон.
Впевнений, що ти це вже знаєш.
Коли ти і я були в печері,
ти хотів узнати дещо.
Тоді я не знав, що саме, але…
Тепер знаю.
Ти хотів узнати, що трапилося, коли я з Роботом зустрілися в дереві,
бо відтоді Робот змінився.
Це правда?
Я розумію, що зміни можуть лякати, але…
вони можуть допомогти тобі стати кращим.
Ти розумієш, що таке програмування?
Ти питаєшся про серце?
Так. Серце - це теж програмування певною мірою.
Воно…
може казати нам, як діяти…
чим ризикувати…
хто є нам другом.
А ще серця бувають розбиті.
Це наче програма, яка не працює.
Але важливо лише те, що ми робитимемо з цим.
Тобі потрібно знати дещо.
Твоїх господарів, істот, які запрограмували тебе,
більше немає.
Вони вимерли.
Я не знаю, що з ними сталося, але те, що вони хотіли,
уже неважливе.
Їх немає.
Ти можеш обирати свою програму.
Ти можеш робити що завгодно.
Те…
Те, що вони вимерли, засмучує тебе?
Іноді наші серця можуть боліти, коли нам сумно.
Не сумно.
Ти знаєш, як вони вимерли?
Я вбив їх.
Небезпека, Вілле Робінсоне.
60 градусів направо!
Тримайтеся!
Я не розумію. Чому ти це зробив?
Убити всіх господарів.
Ні!
Тепер вбити серце.
Будь ласка, послухай мене.
Без програмування.
Я не програмуватиму тебе!
Без господарів.
Роботе!
Без серця.
Тепер ти вільний.
Вілле!
Пригадуєте, як усе почалося?
Ми хотіли почати все з початку.
Не жити в новому домі, а почати все з початку одне з одним.
Не важливо, скільки разів щось пішло не так,
за весь цей час разом…
Я ні про що не жалкував.
Мамо, тату,
я люблю вас.
Я беру з вас приклад щодня.
Джуді,
ти завжди була поряд.
Пенні, ти завжди підтримувала мене.
Доне, ти мені як брат.
І Сміт,
можливо, ти не така вже й погана.
Роботе,
кращого друга в мене не було.
Попіклуйся про мою сім'ю.
Я роблю це, щоби ви всі могли вижити, бо ви є найважливішими для мене.
Ви - моя сім'я,
і я люблю вас.
Надіюся, цього достатньо.
Розщепни його куртку.
Отут його пульс, слабкий.
Усе гаразд.
Я тут.
Тато тут.
Знімемо костюм.
Отак.
Усе добре, я тримаю.
Гаразд.
Ось так.
Ти мав не допустити, щоби це сталося.
Ми довіряли тобі.
Ти мав захистити його!
Кров тече. Я не маю обладнання, яке зупинить її.
Я не можу оперувати на відкритому серці на «Юпітері», потрібна лікарня.
І де ми знайдемо її в космосі?
Альфа Центавра.
Туди ж прямує ДІР.
Так, ми попередимо їх. Ми врятуємо Віллу життя.
Зажди! Мамо! Він не переживе цю подорож!
Треба спробувати!
-Прив'яжіть і зробіть усе можливе. -Кріокамера!
Вона сповільнює кровообіг, зменшує тиск на серце.
Якщо покласти його туди, серце буде менш активне.
Він матиме шанс.
Зробіть це.
Добре.
Ну ж бо.
Уже час іти.
Хтось може думати, що в тебе нема почуттів.
Я знаю, що вони в тебе є, але зараз краще заховати їх.
Поклади їх у маленьку коробочку,
щоби ти міг зосередитися на тому, як вийти з цієї ситуації.
Те, що ти зробив у минулому, - неважливо. Головне те, що ти зробиш у майбутньому.
І зараз
привезти Вілла на Альфа Центавру - це єдине, що має значення.
Кріонізацію розпочато.
Треба йти.
Виявлено невідомий запуск.
ДІР злітає.
Ми встигнемо?
Мусимо.
Переклад субтитрів: Світлана Урбанська