SERIÁL NETFLIX
Kdy přesně se začneme bát, že se ještě nevrátili?
Nás spolkl obří slizožrout. Kdoví, s čím zápasili oni.
Co to bylo?
Díkybohu!
Promiň, dveře se zasekly, tak je robot musel…
Já jsem jen ráda, že jste to vy.
Co se tu stalo?
Všechno je tu zasoplené.
To jsou sliny. Možná žluč.
Spolkl nás podzemní mimozemský organismus.
- Aha. - Tak jo, za jak dlouho odlítáme?
Před odletem ještě musíme opravit pár věcí.
A za jak dlouho nás najdou ty čtyřruké potvory?
Čím dýl o sobě nedáme vědět, tím líp, takže žádná elektřina.
Ideálně by si nás měli všimnout, až budeme prolítat dírou v obloze.
Tak jo, předletová příprava.
Snad už naposledy. Penny…
Já vím. Vyměníš kyslíkové filtry,
které asi budou ucpané něčím odporným.
A toxickým, tak opatrně. Vzala jsem nám rukavice.
Nám? Chceš říct, že nemusím dělat tu nejnechutnější práci sama?
Ne, nemusíš. Robinsonovi drží spolu.
Vážně?
Smithová, potřebuju pomoct v garáži. Jestli chceme ve vesmíru dýchat,
musíme obnovit přívod vzduchu.
Ráda pomůžu. Dýchání zbožňuju.
Robote, utěsnil bys prosím střešní panely nad hlavní kajutou?
Wille, pojď se mnou nahoru. Podíváme se po Donovi.
No tak.
Zvládneme to.
Společně.
Jo.
Společně.
Musíme vyměnit zbylé cívky.
Na hořácích nesmí být usazeniny. Kleště.
Judy mi o vás říkala.
Jak jste jí zachránila život. A sekala dobrotu.
Stala se učitelkou. Netušila jsem, že umíte francouzsky.
Jenom trošku.
Moje děti, respektive děti nás všech, přežily rok samy
a vy na tom máte podíl, takže bych vám nejspíš měla být vděčná.
Starali jsme se o sebe navzájem.
Připadá mi, že jsem za ten rok o spoustu věcí přišla,
a vím, že děti by nám stejně všechno neřekly,
ale napadlo mě, že možná…
Že možná co?
Že vy možná budete vědět, jestli se nestaly nějaké věci
nebo nějaká poprvé, o kterých by matka měla vědět.
Pennyin první milostný trojúhelník. Nebojte, žádná divočina.
S Vijayem a takovým dlouhánem Liamem.
Hodný kluk. Trochu machr. Na můj vkus až moc průhledný.
Judy k tomu určitě měla co říct.
Podle mě se hlavně snažila být dobrý kapitán.
A zjišťovala, že svůj skutečný potenciál může naplnit jen tehdy,
když vystoupí ze stínu svých rodičů.
Ale vás spíš zajímá, jak vycházela s Grantem Kellym.
Rozuměli si?
V co jste doufala? Že si rozuměli, nebo ne?
Já… To s tím nemá nic společného.
Dobře. V tom případě ano, rozuměli si.
A co Will? Připadá mi, že tak nějak zvážněl.
Má plnou hlavu starostí.
Jakých třeba?
Třeba…
jak ovládat svoje tělo. Vždyť je samá ruka, samá noha.
Tak to jo.
Dobře. Asi hotovo.
Díky za pomoc.
Jenom jsem vám podávala nářadí.
Pojďte.
Ještě nemáme hotovo.
Ty máš nový účes? Sekne ti to.
Dík. Stříhala mě Judy.
Jo?
A co to máš na bradě? Náznak vousů?
Ty ses začal holit?
Měl jsem jeden vous, ale hrozně vyrostl. Fakt hodně.
Než mi ho Penny vytrhla, dala mu jméno.
- Jaké? - Carl.
Wille,
poslyš,
když jsme se poprvé ztratili,
slíbil jsem ti, že už se nikdy nerozdělíme.
A před rokem se přesně to stalo.
- Neměls na výběr. - Já vím.
Ale zase jsem toho hodně zmeškal.
Ani jsem nepoznal Carla.
Takže až konečně dorazíme na Alfa Centauri, slibuju ti,
že spolu podnikneme nějaké chlapské věci.
Už žádné utíkání o život ani bojování s roboty.
Jo. To by bylo fajn.
Budu dělat normální věci,
třeba tě ztrapňovat před kámošema
nebo ti dávat přehnaně brzkou večerku.
Nebo mi třeba strhávat kapesné, když zapomenu uklidit?
Vážně?
Párkrát nás zachráníš
a najednou si myslíš, že si zasloužíš kapesné?
Budu potřebovat peníze na svůj problém s hazardem.
Hele, hazard je problém, jen když prohráváš.
Ještě tě pár věcí naučím.
Vidíš? Proto potřebuješ, aby byl táta s tebou.
Co takhle začít něčím menším?
Třeba naučit mě zacházet se žiletkou.
To bych rád.
Já taky.
Tak, kdybych byl Don West, kde bych byl?
- Mám ho. - Fakt?
900 metrů od nás.
Nějaké stopy po SARovi a jeho bandě?
Zatím ne, ale je jen otázka času, než zjistí, kde jsme.
Ahoj. Potřebuju s tebou mluvit.
Heleď, přemýšlel jsem, a pokud se odtud dostaneme v bezpečí,
nevidím důvod, proč bychom dneska měli se SARem bojovat.
Ani zítra.
Moje rodina se musí dostat na Alfa Centauri.
To je teď pro mě nejdůležitější.
Pomoct rodině.
Jo, pomůžeme jim dostat se tam.
A pak, jestli to bude nutné,
můžeme vymyslet nový plán.
OK?
Dobře.
Jo, dobře.
Ahoj.
Čau.
Můžu nějak pomoct, abychom to urychlili?
Tohle je práce pro jednoho. Trvá to, než se zpracujou data.
Zase spolu.
Všichni.
Už je to dlouho, co jsme byli rodiče.
Podle mě se rodičovství nedá přerušit.
Jenom jsme byli rok nezaměstnaní.
Je to fajn práce.
Jo, to je.
Poslední.
Ještě dvě minuty.
Než se to zpracuje, koukni, co našla Penny.
Vzal jsem z Fortuny všechny harddisky.
A je zvláštní,
že jsou všechny vymazané.
- To je divné. - Jo.
Všechny údaje z navigace, letové záznamy…
Jediný důkaz života byl záznam z kamer.
- To je… - Grant Kelly. Jo.
Nepokouší se mu ublížit.
Co to dělá?
Nevím.
Něco skenuje nebo čte. Kontroluje životní funkce.
Ze kdy je ten záznam?
Datum jde špatně přečíst… Co to je, 12?
21. 12. 44.
To je před pěti a půl lety.
Nemáte někdo levou botu navíc? Kdokoliv.
Beru i tenisku, ale radši kotníkovou do páru.
To je Don? Done?
- Čau! - Ahoj!
- Nazdar! Penny! - Čau, Done!
- Teda, ty jsi zpocený. Tak nic. - Čau, Debbie!
No, hodně jsme toho zažili.
Nerozmačkej si toho ptáka, Done, aby se pak ještě postavil.
Neboj, dělá si srandu. Vůbec ji neposlouchej. Běž se umýt, jo?
Čau, Done. Kde se flákáš?
Nejdřív jsem musel zápasit s takovou slizkou podzemní příšerou,
která mi vcucla levou botu.
Byla obrovská. Dobré dva metry na délku
a vražedný stisk jako sestra Louise, která i v osmdesáti měla pořádnou páru.
Páni, dva metry. To byl obr.
A to ještě nebylo to nejdivnější.
Natrefil jsem na jednoho robota.
Fakt? A co se stalo?
Neměl jsem kam utéct.
Před očima mi proběhl můj krásný život.
Čekal jsem na nejhorší, ale nezabil mě.
Namířil na mě ty svoje pařáty a naskenoval mě nějakým červeným světlem.
Jako by v obchodě zjišťoval, kolik stojím.
A kdyby to někoho zajímalo,
sexy vesmírný mechanik je ve slevě za 2,99 $.
Totéž roboti udělali Grantovi Kellymu.
Naskenovali ho v kryospánku na Fortuně.
To datum na videu,
21. prosince 2044,
to bylo jen pár dní před zjevením vánoční hvězdy.
To znamená, že první kontakt lidí s mimozemskou inteligencí
nebyl se Strašákem na Zemi, ale s Grantem Kellym ve vesmíru.
Jejich vánoční hvězda byla Fortuna.
Fortuna ale měla vymazaná data.
Jestli roboti hledali, odkud přiletěla, tyhle informace tam nebyly.
Ano, byly.
Víme, že lidské tělo
je na úrovni atomů neustále ovlivňováno okolním prostředím.
Zachytává stopové množství částic, chemikálií a prvků,
se kterými se během života setkáváme.
Podle některých vědců se tak z našeho těla stává
bod na mapě vesmíru.
A správným přístrojem
se dá zjistit, kde všude člověk v životě byl.
Jako podle drobečků Jeníčka a Mařenky.
Takže potřebovali Granta, aby našli Zemi, ale teď přece vědí, kde jsme,
tak co chtějí po Donovi?
Don je totiž jediný, kdo už byl na Alfa Centauri.
Ne.
Co budeme dělat?
Tak… na něco přijdeme, viď mami?
Jo, jasně.
Dejte mi chvilku.
Done, jakým směrem SAR šel?
Přenos zvukových souborů dokončen.
Systém sledování vozidla deaktivován.
Povol ramena. Bude se ti líp řídit.
Jo, dobře.
Zkus trochu přidat plyn.
Něco jsem ti říkal. Nemůžeš mě chránit věčně.
Pomoct Willovi Robinsonovi.
S tímhle ne.
Jestli jsi můj přítel a chceš mi doopravdy pomoct,
pak tady zůstaneš a ochráníš moji rodinu.
Musím to udělat.
Musíš mě nechat jít.
Tak tam co nejrychleji doletíme a varujeme je.
K čemu jim bude varování? Jak porazí armádu robotů?
- To už jsme jednou zvládli. - Jo?
Alfa Centauri není Resolute. Nemůžeš ho vyhodit do povětří.
Musíme jim dát šanci bojovat.
Heleďte, vím, že moje instinkty nejsou úplně Robinsonovské,
ale není nic špatného na tom, abychom se sami zachránili.
Máme robota i motor. Můžeme letět kamkoliv.
Ideálně někam, kde se vás země nepokouší sežrat.
Nebudeme z tohohle boje utíkat.
Hele, já jenom říkám, že když dáme hlavy dohromady,
vymyslíme lepší plán, než se nechat zabít…
Jsi v pořádku?
Pomoct rodině.
Díky.
S tebou se hned cítím bezpečněji.
Tady Will Robinson z 24. skupiny kolonistů.
Tohle je moje poslední vysílání.
No, snad ne úplně poslední, ale pokud se na tohle díváte,
je možné, že všechno nevyšlo, jak jsem doufal.
Máš kuráž, Wille Robinsone.
To se musí nechat.
Kde jsi?
Vím, že to vycítíš.
Pojď si pro mě.
Will Robinson.
- Nesmí se tu nic povalovat. - Vždyť je tu úplná spoušť.
Jestli nechceš rozbitou hlavu, ukliď to.
- Vyslechneš mě? - Musíme letět!
Lepší než odletět by možná bylo zabránit v odletu SARovi.
Jak to myslíš?
Když se na Alfa Centauri nedostane, nemůže zaútočit.
Tak co ho uvěznit na téhle planetě?
Jak?
Zkusíme kamikadze! Pustíme na něj transportér! Já nevím.
Nemáme čas! SAR může odstartovat každou chvíli.
To právě nedává smysl.
Done, kdy tě naskenoval? Před hodinou?
Jo, tak nějak.
Když od té doby vědí o Alfa Centauri,
jak to, že SAR ještě neodletěl? Viděli bychom ho nebo slyšeli.
Třeba má poškozenou loď. Zřítil se sem stejně jako my.
Možná chce víc než znát cestu na Alfa Centauri.
Will. Celou dobu chce něco po Willovi.
Kde je Will?
Wille?
Je pryč.
Pryč? Kde?
Pokouší se zastavit SARa.
Jak to víte?
Našla jsem tohle.
Nechal vzkaz.
Tady Will Robinson z 24. skupiny kolonistů.
Mrzí mě to, Maureen.
Tohle je moje poslední vysílání.
No, snad ne úplně poslední…
Ach jo, Wille.
…pokud se na tohle díváte…
Měla jsem to tušit.
…je možné, že všechno nevyšlo, jak jsem doufal.
Nemůžeme si to vyčítat.
Jdu ho najít.
Johne, stůj! Jede transportérem. Pěšky ho nedohoníme.
Hej! Tys o tom věděl?
Podle Willa jste propojení. Věděls to?
Počkej. Naše jediná možnost je vzlítnout s Jupiterem
a hledat ze vzduchu.
Rychleji prohledáme větší plochu a…
Kašlu na schovávání!
Musíme najít Willa dřív než SAR.
Mami, počkej!
Zapnuto.
- Co když dělá správnou věc? - O čem to mluvíš?
Je jediný, kdo těm robotům rozumí.
- Co když je jediný, kdo to může ukončit? - A co když ne?
Od našeho ztracení jsem zjistila jednu věc.
Když ti připadá, že jsi jediná, kdo zná odpověď, obvykle se pleteš.
- Nějaké stopy po transportéru? - Nikde nic.
Will nejspíš vypnul sledovací systém.
A co SAR?
Je kovový, tak by měl odrážet světlo. Třeba zahlídneme odraz reflektorů.
Kde jsi?
A co chceš od mého syna?
Will Robinson tě přijde zachránit.
Ale neboj se.
Neublížím mu jako ty mně.
Chci od něj něco zjistit.
Co chceš zjistit?
Jak jsi prolomil svoje naprogramování.
Will Robinson s tebou něco udělal.
Tady.
Potřebuju vědět co.
Řekni mi to.
Jsi slaboch.
Will Robinson tě přeprogramoval, abys plnil jeho rozkazy. Teď tě ovládá.
Will Robinson mě neovládá.
Tak proč mu sloužíš?
To je dobrý začátek.
Jmenuju se Will Robinson.
To už nejspíš víš.
Když jsme byli v té jeskyni,
chtěl jsi něco vědět.
Tehdy jsem nevěděl co, ale…
teď už asi vím.
Chtěl jsi vědět, co se stalo, když jsem robota potkal na tom stromě,
protože od té doby se robot změnil.
Mám pravdu?
Vím, že se někdy bojíme změny, ale…
změna ti taky může pomoct být lepší než dřív.
Chápeš, co je naprogramování?
Ptáš se na srdce?
Jo, srdce je vlastně takové naprogramování.
Srdce…
nám může říct, jak se zachovat,
co máme riskovat,
s kým se přátelit.
Srdce se dá i zlomit.
Stejně jako se dá prolomit tvoje naprogramování.
Ale důležité je, jak se zachováme potom.
Měl bys něco vědět.
Tvoji pánové…
Ti tvorové, kteří tě naprogramovali,
už nejsou mezi námi.
Vyhynuli.
Nevím, co se jim stalo,
ale na tom, co po tobě chtěli, už nezáleží.
Jsou mrtví.
Můžeš si vybrat vlastní naprogramování. Můžeš si dělat, co chceš.
Jsi…
Jsi smutný, že umřeli?
Když jsme smutní, může nás občas bolet srdce.
Smutný ne.
Víš, jak zemřeli?
Zabil jsem je.
Nebezpečí, Wille Robinsone.
Tam! Na dvou hodinách.
Držte se.
Já to nechápu. Proč jsi to udělal?
Zabít všechny pány.
Ne!
Teď zabít srdce.
Prosím, poslouchej mě.
Žádné naprogramování.
Já tě nechci naprogramovat!
Žádní pánové.
Robote!
Žádné srdce.
Teď jsi volný.
Wille!
Pamatujete, jak to všechno začalo?
Všichni jsme chtěli nový začátek.
Nejenom nový domov, ale společný nový začátek.
A bez ohledu na to, kolikrát se něco pokazilo,
díky těm společným chvílím
ničeho nelituju.
Mami, tati,
mám vás rád.
Každý den se snažím být jako vy.
A Judy,
tys vždycky stála po mém boku.
A Penny, tys mi vždycky kryla záda.
Done, ty jsi byl jako můj bratr.
A Smithová,
možná nejste zas tak hrozná.
Robote,
jsi nejlepší přítel, jakého jsem měl.
Dohlídni mi na rodinu.
Dělám to, abyste vy všichni přežili, protože na vás mi záleží ze všeho nejvíc.
Jste moje rodina
a mám vás rád.
Snad to bude stačit.
Rozepni mu bundu.
Sotva cítím puls.
To nic.
Jsem tu.
Táta je tu.
Sundáme mu to.
Tak.
Dobrý, mám to.
Dobře.
Tak jo.
Měl jsi tomu zabránit.
Věřili jsme ti.
Měl jsi ho chránit!
Pořád krvácí. Nemám vybavení, abych to zastavila.
Operaci srdce na Jupiteru nezvládnu. Musí do nemocnice.
Nemocnice tady uprostřed vesmíru?
Alfa Centauri.
Neletí tam náhodou SAR?
Jo, varujeme je. Zachráníme Willovi život.
Počkej, mami! On tu cestu nepřežije!
Musíme to zkusit!
- Připoutej ho. Dělej, co můžeš. - Kryokabina!
Zpomalí krevní oběh a odlehčí srdci.
Když ho uspíme, srdce se nebude tolik namáhat.
Bude mít šanci.
Do toho.
Tak jo.
Pojď.
Pojď, je čas jít.
Vím, že si někteří myslí, že nemáš city.
Já vím, že máš,
ale teď potřebuju, abys je pohřbil.
Potřebuju, abys je schoval do krabičky,
ať se můžeš soustředit na to, abys nás odsud dostal.
Nezáleží na tom, cos udělal v minulosti,
ale na tom, co uděláš teď.
A právě teď
záleží jen na tom, abychom dostali Willa na Alfa Centauri.
Kryosekvence spuštěna.
Musíme jít.
Detekován start neznámé lodi.
SAR odlítá.
Stihneme to?
Musíme.
Překlad titulků: Michal Herman