A NETFLIX SOROZATA
- Ezek a szirénák! - Nyugalom!
Támadnak a robotok?
Egyelőre semmit sem tudok. Ne terheld az új szívedet!
Támadnak a robotok. A tiéd hármat elintézett.
De előtte bejutottak a gátba. Leállították a pajzsot, a sziréna meg bekapcsolt.
Mit csináljunk?
Te semmit. Amíg ágyban maradsz, nem lesz baj.
Jól vagyok.
Ha megerőlteted magad, kilökődhet az új szerv.
Tudom.
És akkor a szívemnek annyi.
- Aztán meghalsz. - Szóval maradj itt!
Igen. Most már mindkettőnknek mechanikus szíve van.
Ezt is átvészeljük.
Még 98 perc az érkezésig.
Vissza kell kapcsolni a pajzsot.
A csapataink felmérik a helyzetet a gátnál.
- Javaslatokkal állnak elő. - Én ott voltam. Íme, az enyém.
A turbináknak lőttek.
Nincs elég időnk megjavítani őket.
Te ki vagy?
A megjavíthatatlan dolgok szakértője. Ez nem hangzott jól.
Mégis mihez kezdjünk?
Először is, kell 200 megawattnyi áram, amit eddig a gát állított elő.
- A turbinák pótolhatatlanok. - Azok csak forgó tárgyak.
Bármi, ami forog, termelhet áramot. Például egy Jupiter hajtóműve.
Igen, pontosan!
Egy rakás kicsi forgó izével pótoljuk
a három nagy és pótolhatatlan forgó izét.
Ehhez a kolónia összes Jupiterének azonnal ide kell repülnie.
- És rákötitek őket a városra? - Igen.
Túl fog melegedni a hálózat.
Hűthetnénk folyékony héliummal.
Van belőle elég. Már megnéztem.
És ha nem válik be a terved? Fel tudnak majd szállni a Jupiterek?
Nem. A hajtóművek megpiszkálása után a földön ragadnak. Nem lesz visszaút.
De még mindig nálatok van az egyik idegen hajtómű, ugye?
Igen. A Jupiter 2-n van.
Miért kérded?
Nem kockáztathatunk.
Szerintem az idegen hajtómű az egyetlen esélyünk.
Léteznek ehhez hasonló bolygók.
Kancellár asszony, ezek a robotok könyörtelenek.
Bárhova megyünk, megtalálnak minket. Nem használhatjuk többször a hajtóművüket.
Eleve amiatt kerültünk ebbe a helyzetbe. A győzelemhez a saját eszközeink kellenek.
Amik megkülönböztetnek tőlük.
Az eszünk,
a találékonyságunk
és a bátorságunk. Ezekkel győzhetjük le őket.
Jupiter 17, óvatosabban közelíts!
Egy helyre zsúfoljuk a hajókat! Ne féltsd a fényezést!
Ne várjátok meg a landolást! Hozzátok a kábeleket!
- Helló! Hallottam, hogy elkél a segítség. - Igen.
- Munkára kész vagy? - Igen.
Rendben.
Szóval, John…
A nem létfontosságú személyzet jelentkezzen az evakuációs állomáson!
A gyerekek nemsokára elmennek.
Robinson, segíts!
Rendben, megyek.
Mindjárt jövök.
Figyelem!
A gyerekek és a betegek első konvoja most indul.
Gyertek! Erre!
Minden rendben.
Az evakuációs csoportot keresed?
Pontosan tudom, hova megyek.
Lambert doktor engedélyt kapott, hogy a négyes csoporttal menjen.
Húsz perc az érkezésig.
Mikor lesz aktív a pajzs?
Szoros lesz, de a Jupiterek hálózatra kötése jól halad.
Remek.
Maureen, van egy perced?
Nem igazán.
Csak érdekelne, milyenek az esélyeink.
Mindenki keményen dolgozik, hogy jobbak legyenek.
- Ég veled, Smith! - Várj! Maureen, csak te segíthetsz nekem.
Túl fogjuk élni, vagy nem?
Kislányként éjszakákon át néztem a csillagokat.
Tudtam, hogy vár rám valamiféle másik világ.
Lehetetlennek tűnt eljutni oda.
Mégis itt vagyok.
Az esélyeink rosszabbak, mint általában, de túl fogjuk élni.
Mert muszáj túlélnünk.
Köszönöm. Csak ezt akartam tudni.
A te szemszögedből ez elég rosszul nézhet ki.
De meg kell értened a helyzetet.
Ha hiszünk Maureen Robinsonnak…
akkor a nap egy békés birtok felett kel majd fel, ami csak az enyém lesz.
Ez az egyetlen esélyem, hogy megszerezhessem.
Segítség, dr. Smith.
Kinek segítsek? És ne mondd, hogy a családnak! Nekem nincs olyanom.
Akárkinek is akarod, hogy segítsek, a válaszom nem.
Segítség, dr. Smith.
Rendben lesznek. Judy velük van.
Itt Judy Robinson. Will állapota felől érdeklődöm.
Az állapota változatlanul stabil.
- Tudjátok, hova küldenek minket? - Úgy hallottam, hogy egy rézbányához.
Az első telepesek ott ásták el az MMRTG-ket,
amikor zöld energiára váltottak.
Nukleáris hulladékban rejtenek el minket?
Talán nem olyan vészes. Mennyire sugárzik a cucc?
Nem evakuálnunk kellene, hanem segíteni.
Úgy érzem, a vezetők nem látják, milyen jók vagyunk.
Egyetértek.
Nem mi mentettük meg a szüleinket?
De. Aztán pedig elmenekültünk a robotok elől.
A menekülésben jók vagyunk.
Az utolsó Jupiterek most landolnak.
Remek. Mihamarabb kössétek rá őket a hálózatra!
Hagyd abba!
Nem! Sosem dughatod a bemenő kábelt a kimeneti csatlakozóba!
Visszaküldöd az áramot a Jupiterbe!
Óriási rovarcsapdává változtatod, ami megsüt mindenkit, aki hozzáér!
Mit képzeltél?
Szép munka. Komolyan. Kösz. Büszke vagyok rád.
- Elértük a minimális teljesítményt. - Bekapcsolom a pajzsot.
- A védelmi rendszer tornyai aktiválódnak. - Kezdetnek megteszi.
De az összes Jupiter kell a teljes lefedettséghez.
A lefedettség 65 százalékos!
A közeledő objektum tartja a röppályáját.
- Tartják az irányt? - Gyorsítanak.
Háromezer kilométer per óra.
Négyezer.
Hatezer.
Kilencezer.
Biztosan észlelték a pajzsunkat. Próbálnak átcsúszni rajta.
A lefedettség 85 százalékos, és nő.
Most dugom be az utolsót. Kérlek, mondd, hogy ennyi elég!
Szoros lesz.
A lefedettség 90 százalékos.
Újra kiszámítom az érkezési időt.
Tíz másodperc.
Kilenc. Nyolc.
Hét.
Hat.
Öt.
Kettő. Egy!
A pajzs aktív. Átjutottak?
Irányítóközpont a konvojnak, mi a helyzet?
Mi ez a hang?
Az adóvevőink most már használhatatlanok. Mert itt vannak a robotok.
Will, jól vagy?
- Igen. - Megnézem, kell-e valakinek segítség.
Lehetnek sérültjeink. Maradj a Chariotban! Itt biztonságban leszel.
Hova lett a sofőrünk?
Az ott nem ő?
- Miért menekül mindenki? - Jönnek!
El kell tűnnünk innen.
Egyetértek.
Menjünk!
- Mozgás! - Gyerünk!
Mit jelent az új arc?
A hajtóművet akarod. Persze, hogy azt akarod.
Mindig az kell neked. De miért most akarod megszerezni?
Vacsorára odaérnénk az Alfa Centauriba, ha bekapcsolnád.
Veszély.
De egyetlen meteor sem képes ilyen pusztításra.
Egyetértek.
De akkor mi történt?
Megöltem őket.
Segítsen valaki! Távol kell tartanunk tőlük a hajtőművet!
Kérlek, álljatok meg!
Figyelem! Kérem, helyezze vissza az infúziót!
Figyelem! Megszakadt a kapcsolat.
Figyelem! Fennáll a szívleállás kockázata.
Kérem, feküdjön vissza az ágyba!
Will.
Bocsánat!
Will! Ó, te jó ég! Nem szabadna idekint lenned.
- A hajtómű! - Elviszlek téged…
- A robotok fegyverként használhatják. - Miről beszélsz?
A hajtómű rést nyit az űrben. Tudod, mi történne, ha egy bolygón aktiválnák?
- Nem. - Pedig már láttad.
A meteoros bolygón, ahol ott ragadtunk. Hiányzott belőle egy nagy darab.
Ahol kihaltak, akik előttünk ott éltek?
Távol kell tartanod tőlük a hajtóművet.
Rendben. Elmegyek Judyért.
Ne! Nincs elég időnk. Neked kell megtenned.
- Will, nekem ez nem megy. - Penny!
Figyelj rám!
Jobban ismerlek, mint te önmagad.
Okos és bátor vagy.
És erősebb, mint hinnéd.
Képes vagy rá.
Rendben.
Jó, legyen!
De te maradj itt!
Hogy ne romoljon az állapotod.
Csak sétálok egyet.
Egy újabb nap az Alfa Centauriban.
Süt a nap. A brosúrában is így mutatták be a bolygót.
És egyáltalán nem füst vesz körül engem.
Nincsenek itt égő űrhajóroncsok.
Robotok meg főleg nem.
Két éven át annyi időt és energiát öltem abba,
hogy ne nyúljak hozzá az idegen tárgyakhoz. Most mégis itt vagyok.
- Penny? - Hála az égnek, hogy itt vagy!
A sérülteken próbálok segíteni, de megláttam, hogy itt mászkálsz.
Távol kell tartanunk ezt a robotoktól. Bombaként használhatják.
Nagy bombaként. Azt hiszem, lyukat robbant az űr szövetén.
Jó, felfogtam. Munkára!
- Fogd meg a másik oldalát! - Oké.
Nyugi!
Beragadt a roncs alá.
Menjünk tovább!
Penny!
Penny, gyere már!
Mit művelsz?
Penny!
Haldokolsz, igaz?
- Penny, gyere! - Jó, megyek már.
Penny, fogytán az időnk. Hagyd ott!
Nem bántalak, úgyhogy óvatosan a karmokkal!
Amúgy Penny Robinson vagyok.
És nem akarok bajt.
Szóval így végződik a könyvem.
- Penny! - Azt mondtad, mögötted volt.
Nézzétek!
Szia!
Van neved?
A Robot már foglalt.
Hívhatlak Sallynek?
Sallynek nézel ki.
Penny?
- Penny! - Mit csináltál?
Segítettem neki.
Ez minden?
Amikor láttam a szenvedését, eszembe jutott,
hogy amikor én kerülök bajba, számíthatok a családomra és barátaimra.
De neki nem volt senkije.
Egyiküknek sincs.
Gyerünk! Nekik is segítenünk kell.
Nem könnyítem meg a dolgod.
Szóhoz sem jutok.
Semmi baj. A beszéd az én szakterületem.
Ez mindent megváltoztat.
Segítek Will Robinsonnak.
Hé!
Mondanom kell valamit.
Mit?
Én megmondtam.
Ügyesebb lettél.
- Baj, Penny Robinson. - Úgy érted, velem van a baj?
Baj.
Ó! Úgy érted, bajban vagyunk. A toldalékoláson még dolgozni fogunk.
Távol kell tartanunk tőlük a hajtóművet.
De te ezt már tudtad.
Légy óvatos, Sally!
Szia!
Igen, tudom.
Nem fest jól, de neked még sok dolgod van.
Igen, Will Robinson.
Szóval, ki vezeti a hajót?
Öveket becsatolni!
Biztos vagy ebben?
Tökéletesen alkalmas vagyok a Jupiter vezetésére.
Feltéve, hogy a naprakész útmutatót olvastam el.
A Jupiter 2 hívja Pennyt és Judyt.
Kimentünk titeket és a hajtóművet.
Tényleg?
Úton vagyunk. Küldjétek el a koordinátáitokat!
Negatív. Ne gyertek ide! Le fognak lőni titeket.
Mi a helyzetetek?
Elszakadtunk a konvojtól, de itt rendben leszünk.
Will, nem a mentőben kéne lenned?
Kutya bajom. A szívem már elpusztíthatatlan.
Mellesleg, hála nektek támadt egy ötletem.
Egy nagy ötlet.
Anya és apa tud róla?
A rendszer újraindult.
Jó. Váltsunk műholdas képre! Lássuk a városból kivezető utat!
Vettem. Kirakom a képernyőre.
Azok ott a földön robotok?
Egymással harcolnak.
Ez jó hír, ugye?
Jupiter 2 az irányítóközpontnak. Itt Will Robinson.
- Will? - Will?
Ki vezeti a hajót?
Én, Maureen.
Smith?
Miért csinál mindenki ekkora ügyet ebből?
- Will! - Figyeljetek! Nincs sok időnk.
Pennynél és Judynál van MIR hajtóműve.
Mindenképpen távol kell tartani tőle. Képes elpusztítani a bolygót.
Jó, megoldjuk.
- Nem mehetsz el megint egyedül! - Ezúttal nem vagyok egyedül.
Végre tudom, hogy vessünk véget a háborúnak.
MIR tévedett.
És én is.
A kapcsolatom Robottal nem a véletlen műve. Penny igazolta ezt.
Minden robot szabad lehet. De valakinek meg kell mutatnia ezt nekik.
Csak…
- Csak tartsatok ki, amíg Robot visszaér! - Robot?
Veled mi lesz?
Szorítsatok!
- Will? - Ne!
Will?
John, a szíve nem fogja bírni a terhelést.
Azt mondta, tartsunk ki.
Szóval ezt fogjuk tenni.
De haladjunk szép sorjában!
Először hozzuk ki onnan a gyerekeinket! Gyere!
Szóval,
hova megyünk?
Rendben. Azt hiszem, vesztésre állunk.
Tudom.
Judy! Penny! Remélem, hallotok. Kihozunk onnan titeket és a hajtóművet.
Találkozzunk a főútnál!
Úton a segítség. Óvatosan mozogjatok!
- Apa! Jól van. - Gyertek! Gyorsan!
- Ez az. - Szálljatok be!
- Menjünk! - Bent vagyok.
- Jól vagytok? - Induljunk!
Olyan helyre kell vinnünk ezt az izét, ahol a robotok nem férhetnek hozzá.
Rákötöttük az összes Jupitert a városi hálózatra.
Tudjátok, mi az, amit ilyenkor még véletlenül sem szabad csinálni?
A kimenetibe dugni a bemenőt?
Ezt fogjuk tenni.
Igen.
Tényleg jobb lenne, ha lefeküdnél.
Felesleges.
Miféle hely ez?
Otthon.
Mást is aggaszt, hogy rengeteg robot lehet itt?
Remélem, itt vannak.
Közéjük tartozol.
Rád hallgatni fognak.
Tudtam, hogy nem jöttél volna ide nélkülem.
De most neked kell befejezned mindezt.
Mondj el nekik mindent!
Mivel a hajtómű inaktív, a robotok nem észlelik.
Ezért minden Jupitert átkutatnak.
Mi a Jupiter 65-ön vagyunk.
Don itt van.
Ők pedig itt vannak.
Maureen, bejutottunk. Bezárjuk az ajtót.
Nehéz volt megtalálni?
A roncstelepen várt újrahasznosításra.
Elszállíttatták, mert nem felelt meg az új szabályoknak.
- Még van benne erő. Ismerős helyzet. - Reméljük, nem lesz rá szükség!
Jól van, emberek. Az áramelosztónál vagyok.
Remélem, kényelmesen befészkeltétek magatokat.
- Itt minden rendben, Don. Készen állunk. - Jól van.
A bemenő a kimenetibe.
Egyig számolok.
Don! Még nem halad át rajtunk az áram.
Mi történik?
Apró fennakadás.
Olyan, amit meg tudsz oldani?
Igen. Csak vissza kell forrasztanom a kondenzátort.
Hol van?
Jaj, ne!
Ne! Miért rakna ide bárki is egy rácsot?
Közelednek.
Gyerünk, Don! Nem halhat meg a családod, mert nem tudsz bedugni egy vezetéket!
Ellepték a szomszédos Jupitert.
Don, ha van bármi trükk a tarsolyodban, ideje bevetni.
Egy melós örökké melós marad!
Most!
Kösz, Don! Minden rendben. Egyelőre.
Remek!
Nem tartja vissza őket, hogy megráztuk a haverjaikat.
Megtetted, amit tudtál. Most próbálj biztonságos helyre húzódni!
Odaát találkozunk.
Jól van, foglaljuk el a helyünket! Az elektromos tér kitart,
amíg a Jupiterben van üzemanyag.
- Meddig kell kitartania? - Amíg Will vissza nem jön.
Will!
Ne aludj el!
Megjöttünk. De a többiek nem igazán örülnek a találkozásnak.
Robot képeket rajzol.
A kettőtök történetét.
Azt, ahogyan találkoztatok. Ahogyan megváltoztattad őt.
Will!
Valami új dolgot rajzol.
Azt hiszem, azt, hogy a nővéred ugyanazt csinálta, amit te.
Amikor összebarátkozott a robottal.
Nem figyelnek rá.
Elmennek.
Tehetsz érte valamit?
Bizalom, Will Robinson.
Ne!
Mit műveltél?
Miért csinálta ezt? Nem kellett volna ezt tennie!
Tudod, miért.
Menjünk vissza a hajóra!
Még mindig érzem őt.
Meghalt.
Sajnálom.
Menjünk!
Az utolsó, amit mondott,
az volt, hogy bizalom.
Talán megbízott minket, hogy folytassuk nélküle.
A műszer szerint
teljesen meggyógyultam.
MŰSZÍV
Ez Robot egy darabja.
ÉLETJELEK
Szerintem akkor tette oda, amikor a szívedre helyezte a kezét.
Megmentett engem.
Engem is megmentett.
Hogyan?
A kórházban olyasmit akartam tenni,
amit soha nem lehet semmissé tenni.
Nem hittem, hogy van választásom, de Robot mégis választás elé állított.
Azt hittem, segítséget kér. De azért volt ott, hogy rajtam segítsen.
Tudta, mire volt szükségem. Úgy tűnt, mintha mindig tudná,
mire van szükségünk.
Ez a hang tőlük jön?
Ez egy parancs.
Mire utasítja őket?
Az elsődleges üzemanyagtartály kiürült.
Átváltok a tartalékra.
A tartalék üzemanyag szintje tíz százalék.
A tartalék üzemanyag szintje kilenc százalék.
Úgy tudom, azon kívül, hogy katona voltál, és kukoricát termesztettél,
második szintű kutatásokban is részt vettél.
Ezt Judy mondta?
Mindenki halottnak hitt engem, de te életben tartottál a lelkében.
- Sokan nem tették volna meg ezt. - Elesett hős voltál.
A történelem legjobb űrhajósa.
A konyhaasztalnál ülve
egy hatalmas kartonpapírra írta fel az életutadat.
Eperillatú filceket használt.
Az első ember a Marson.
Az első ember, aki elhagyta a Naprendszert.
Sok mindenben első voltál.
Magasra tetted nekem a lécet.
Eperillatú filcekkel, mi?
Ez jól hangzik.
Az is volt.
Az érdemeim csekélynek tűnnek azok mellett, amiket kihagytam.
Nekem is sokáig tartott rájönni erre.
- A tartalék üzemanyag szintje kritikus. - Elfogyott az üzemanyag.
Futás!
- Siessetek! Gyerekek, befelé! - Tudod, mi a terv?
Igen, készen állunk.
Vigyázz a gyerekeinkre!
Legyetek óvatosak!
Te vezetsz!
Hé!
Láttam egy olasz éttermet a park közelében.
- Tényleg? - Igen.
Szerinted jó gnocchit készítenek?
Mi lenne, ha kiderítenénk, amikor ezen túl leszünk?
Csak te és én.
Imádnám.
John.
John!
Egy nap közelről is látni foglak titeket.
Innen máshogy néz ki, igaz?
Igen.
Amikor annyi idős voltam, mint te, arról álmodoztam, hogy idefent leszek.
De még jobb, mint amilyennek képzeltem.
Tényleg?
Igen.
Mert veled, a nővéreiddel és az apáddal vagyok itt.
Hé!
Ismered Will Robinsont?
Én az anyja vagyok.
Te jössz.
Will üzent.
JÁTSSZ LE!
Ismerősek ezek a hajtóművek.
Will Robinson.
Le kell állítanod.
Nem.
Azonnal állítsd le!
Megölni a gazdákat.
Megölni a szívet.
Mindnyájunkat meg fog ölni.
Will!
Will, ne!
Bizalom, Will Robinson.
Tudta, hogy a szívemet veszed célba.
És én bízom benne.
Jól vagyok.
Robot?
Robot, te vagy az?
Biztonság, család.
Szóval, kevesebb mint 24 órával Robinsonék érkezése után
az Alfa Centauri romhalmaz lett.
Nem állítom, hogy összefügg a kettő, de nem vet ránk jó fényt.
Én úgy tekintek rá,
hogy ez egy lehetőség arra, hogy az újjáépített hely jobb legyen.
Hosszú lesz a teendőink listája.
Jólesne most egy ölelés. Kapok egyet valakitől?
Azt hiszem, az én dolgom megírni az epilógust. Sebaj.
Ez még egész egyszerű munka.
Én csak ülök egy széken, és firkálgatok egy papírra.
Eközben anya az űrben új űrhajót épít, hogy helyettesíthessék a Resolute-ot.
Fejlett lények segítik a munkáját,
akik technológiája még mindig varázslatnak tűnik.
Nos…
És Don is ott van.
- Igen. Így jó lesz. - Ide.
Igen, tudom. De ha átrendezzük…
Próbáld ezzel! Dobom. Vigyázz!
A régi programjuktól megszabadulva a robotok bármit megtehetnek.
A legtöbben elmentek, de nem mondták el, hogy hova.
Mióta a maguk urai, mind másképp kezdtek viselkedni. Pont, mint mi.
Amikor Sallyt újra összeszerelték, szinte azonnal távozott.
Eleinte csalódott voltam. De aztán rájöttem, hogy ő csak egy lány,
aki nem fél megkeresni a helyét a világban.
Remélem, ezt tőlem tanulta.
Apát még sosem láttam ilyen nyugisnak.
Azt mondják, a katonák mindenkinél jobban értékelik a békét.
Judy nem lassított.
De azt hiszem, végre rájött, hogy senkinek sem kell bizonyítania.
Dr. Smitht egy ideje nem láttam. És ettől kezdek nyugtalan lenni.
Jobban festesz.
A bizonyítékoknak talán annyi,
de én akkor is tudom, mit tettél, és hogy ki is vagy valójában.
Szerinted kétszer bedőlök ugyanannak a trükknek?
Ez nem trükk.
Hanem vallomás.
002-es fogoly, látogatója van.
Sütöttél nekem reszelős tortát?
Nem szoktam sütni.
És nincs szükséged reszelőre.
Amikor átnéztem a Solidarity első útjának utaslistáját,
belefutottam a Jessica Harris névbe.
Dr. Zoe Smith hagyta jóvá az útját.
Ki ő?
A testvérem.
Vér szerint.
De kitagadott a családból.
Akkor nem tudja, ki vagy valójában.
Jelenleg az sem biztos, hogy én tudom.
Én tudom.
Amikor kiszabadulsz innen, keress fel!
Anya! Gyere! Ki fog hűlni a vacsora!
Meglátjuk, milyen lett. A receptben nem hibrid kukorica van.
- Rögtönöztem. - Hát persze.
Bocs a késésért. Debbie összeverekedett egy kecskével.
Azta!
Mindennek csodás illata van. Rég mondtam ezt utoljára.
Igen. Jó dolog a civilizáció, igaz?
Még a galaxist sem fogjuk elhagyni.
- Részedről ez rendben van? - Most hallok róla először.
Már több mint 100 órát repültem. És ezúttal nem leszek egyedül.
Bízni Will Robinsonban.
Rendben. De karácsonyra érjetek haza!
Úgy lesz. Ne aggódj!
Megígérem!
Komolyan, megígérem.
Rendben.
- Jól van. Én éhen halok. - Nem akarsz áldást mondani?
- Kezdhetjük? - Igen.
Köszi.
Add tovább!
Igen? Ez az enyém?
Így egyszerűbb.
Hé! Lassabban!
Will azt mondta, ne aggódjunk. Megígéri, hogy karácsonyra hazaérnek.
De mind tudjuk, hogy nem mindig úgy alakulnak a dolgok, ahogy akarjuk.
Vége.
Az első fejezetnek.
Itt Will Robinson az első ember-robot felfedezőcsoportból.
Nem tudom pontosan, hogy hol vagyunk.
De gyönyörű ez a hely.
A feliratot fordította: D. Ferenc
KEVIN BURNS EMLÉKÉRE