Досега в Стар Трек: Пикар
Какво по дяволите е това?
Неизвестен субект иска да се присъедини към Федерацията.
Ще говори само с теб за това.
Пикар.
Енергийни изблици по цялата скала. Нещо преминава.
Да, адмирале. Този кораб е боргски.
Това е нещо ново.
Тя асимилира кораба.
Не само нашия, а целия флот.
Активирай процедура по самоунищожение.
Пикар, нула-нула-нула-разруши-нула.
Мон капитан.
Малко по-стар си отколкото мислих.
Нека наваксам.
Кю...
Къде е Старгейзър и екипажът му?
Аз се намесих.
Кю се е върнал назад във времето и е променил настоящето..
Чистит Ден на изтребването, скъпа.
Аз съм президент на ксенофобски авторитарен режим.
Също си омъжена.
Какво е направил Кю в миналото? - Една единствена промяна.
Каква е била? Кога е била? - 2024, в Лос Анджелис.
Там има някой, който може да помогне. Наблюдател.
Ако искаме да спасим бъдещето...
... трябва да поправим миналото. - Какво да правим?
Гравитационна маневра с уорп скорост ще отвори времева цепнатина.
Ентърпрайз с Кърк го е правил неведнъж.
Но те са имали Спок. - А ние имаме нея.
Какво правиш? - Нужна е за връщането назад във времето.
От пътуването във времето няма да ми стане по-добре.
Преследват ни. - Риос!
Не! - Елнор!
Всички хвърлете фазерите.
Сега!
Мислих, че безопасната галактика е човешката галактика.
Защо е тази загриженост?
Трябваше да видите какво този направи с охранителния ми екип.
Как смееш.
Прекъсваш секретна операция.
Заповядвам ви веднага да свалите оръжието.
Или какво, скъпа?
Имах своите съмнения...
... но с течението на деня вече не виждах своята Аника.
Правиш голяма грешка.
Така ли?
Кажи ми, какво е пълното ми име?
Не я докосвай! - Назад!
Коя си ти?
Елнор!
Всичко ще е наред.
Съжалявам, че не можах да ти помогна.
Не. Не.
Трябва да тръгваме. Рафи, заведи го в лазарета.
Риос, разкарай ни от това проклето място.
Няма медицински трикодер.
Няма дори аптечка. На проклетият кораб няма нищо!
Дермалинови подложки, ще спрат кървенето.
Докато кожата се регенерира.
Трябват ми още ръце тук горе!
Отивай.
Аз ще се справя.
Ще се оправиш, нали?
Пристигат.
Как е той?
Това е единственият живот, от който разбираш.
Да видим ли какво друго е било загубено в дирята на твоя страх?
Кю...
Докторе още колко?
Гравитационната маневра през слънчево изригване без да изгорим...
... е пипкава и не искам да чувам... - Побързай.
Това.
Седем цели се в предните кораби и десните им гондоли.
Целта е прихваната. - Задръж, задръж...
Огън!
Добър изстрел.
Копелета. Продължават да идват!
Близък пропуск...
Щитовете са на 44%.
Позволи на мен.
Изчислявам времевата траектория.
Задействам осколъчен изблик на тахионна радиация.
Неутрализирам заплахите.
Какво по...
Адмирале?
Вече не аз командвам този кораб.
Мини назад, за да се придвижиш напред.
Счупи, за да поправиш.
Миналото е сега.
Дръжте се. Тя мина на уорп скорост.
Уорп шест.
Сега е седем.
Уорп осем.
Уорп девет!
Дръж се момче.
Държа те. - 9.2.
9.5!
СТАР ТРЕК П И К А Р
Успяхме ли?
Хронометърът е повреден. Няма да е лесно да разберем.
Търсете следи в околната среда.
Не виждам лунната колония.
Замърсяване от фосилни горива, ранна детериорация на озона.
Няма радиоактивно облъчване.
Предполагам, че сме доста близо до желаното.
Добре дошли на Земята от 21-ви век.
Навигацията не работи. - Щитовете са изпържени.
Хванати сме в земната гравитация. Не мога да спра кораба.
Губим енергия по всички системи.
Пренасочи управлението на защитното покритие.
Предното защитно покритие не отговаря.
Изхвърлен съм от управлението на собствения си кораб!
Пренасочва аварийните енергийни резерви.
Ако задействам протоколите за възстановяване...
... може да си върнем поне малко ръчен контрол.
Върнах си 37% от навигационния контрол.
Достатъчно ли е за кацане?
По-скоро като добре прицелено разбиване.
В Лос Анджелис?
Не може да разбием космически кораб в един от най-големите градове на периода.
Имаш ли по-добра идея? - Да.
Дай ми навигационното управление.
Къде ще ни отведеш?
У дома.
Какво е положението?
Всички добре ли са? - Така мисля.
Това не може да е вярно.
Главната и резервната енергия се източват.
Проверявам.
Трябва ни енергия в лазарета!
Сега!
Само биолеглото държи Елнор жив!
По-силен съм отколкото мислиш. - Така ли?
Докажи го. - Не мога.
В момента съм зает... с органите си.
Това първата ти шега ли беше?
Трябва ни енергия!
Дръж се Рафи! Работим по проблема! Кълна се!
Кралицата отклонява енергията.
Времевият скок вероятно я е изтощил.
Тя източва енергията, за да спаси живота си.
Горе нямаме нищо!
Изключете я.
Агнес, изключи я! - Трябва да я отделим.
Махнете тези.
Забрави. Отнема твърде много време.
Не, Риос! Тя ни трябва жива.
Моят медальон. - Какво?
Монахините ми го дадоха.
Донеси ми го, моля те..
В джоба ми е. - Добре.
Успокоява ме.
Като зная, че дори в тази реалност го заслужих.
Това е красиво.
"Сега е единственият момент."
Ако се провалим тук...
... ще предадем Елнор.
И всички останали в нашия свят.
Затова.
Въпреки че ще е противно на всеки импулс...
... който чувстваме в себе си.
Трябва да продължим и да поправим времевата линия.
Трябваше да оставиш Риос да я убие.
Кралицата е единствената ни връзка с цепнатината във времето.
Ние сме безпомощни докато не я съживим.
Шегуваш ли се? Искаш да чакаш?
И да я върнеш към живот?
Рафи, зная какво чувстваш.
Обещавам ти, че не знаеш.
Защото това, което чувствам точно сега.
Е интензивно.
Остро...
... разочарование от водача ни.
Нека остане настрани това, че...
... избрахме проклетата боргска кралица пред Елнор дори за секунда.
Защо цялата история беше променена?
Заради Кю.
Затова.
От десетилетия си играеш игрички с каквото и да е това Кю.
Не, не ли?
Защото двамата правите това, нали?
Дуелирате се.
Гаврите се с живота на други хора за забавление.
Не, Рафи.
Това го прави той.
Добре.
Кралицата казва, че тук има някой, който може да ни помогне.
В това време, тук в Лос Анджелис.
Тя нарече този индивид Наблюдателя.
Казваш, че ако го открием ще поправим този кошмар?
Тази както я наричат Конфедерация?
Това ще върне ли Елнор? - Невъзможно е да се определи...
... дали ние съществуваме извън времевия причинно-следствен кръг.
Джурати.
Ако оправим времето... ще върнем ли Елнор?
Не зная.
Ами аз ще действам с нагласата да го върнем.
И няма да стоя и да чакам онова нещо.
Ако Наблюдателят е единствената ни следа.
Тогава вероятно той е от някакъв извънземен вид.
Мястото му не е тук и използва технология...
... вероятно оставяща някакъв подпространствен сигнал, тоест...
Може да го проследим. - Може да не иска да бъде открит..
Знаеш ли, това не ме интересува. Отивам да го намеря.
Тя е прекалено емоционална.
Много неща могат да се объркат. - Ще отида с нея.
Аз също.
Това не може да го вземеш с теб.
Това? - Да.
-Защо? - Защото сме 400 години в миналото.
Трябва да следиш за пеперуди.
Ако изгубиш това не само Кю ще накърни времевата линия.
Ще внимавам. - Не, като някое дете си.
И постоянно трябва да му връзват обувката. Искам да кажа...
Без фазери. - Повече от фазерите е.
Не привличайте внимание към себе си.
Никакви болници. Никакви власти.
Без охранителни проверки.
Всичко, което те сканира може да открие имплантите с личните ти данни.
Ваксинационните чипове от бъдеще, което все още не съществува.
Разбирам.
Адмирале?
Докато вие търсите.
Доктор Джурати и аз ще се опитаме да съживим боргската кралица.
Сигурен ли си, че искаш да го сториш?
Само тя може дани каже за какво ни е този Наблюдател.
Може и да даде местоположението му.
За да е ясно...
Ще събудим кралица, която може да ни убие.
Ще се телепортираме от кораб без енергия и ще търсим някакъв Наблюдател..
... който може да не съществува.
Точно така, Риос.
Да се хващаме на работа.
Да, сър.
Тя все още е някъде там.
Няма активност в ретикуларната активираща система.
Но това е комунакационният й център.
Изглежда се опитва да говори, но не може да се събуди.
Когато аз бях Локютъс.
Когато бях член на боргския колектив.
Те рядко говориха на глас.
Мисълта се споделяше мигновено с всеки борг.
Може би... - Тя говори.
Но никой не я чува защото не е свързана.
Може да използвам енергия от системата на околната среда.
Ще използвам кораба като интерфейс.
Ще я поправя достатъчно за да я измъкна от възстановяването, в което е заключена.
Това трябва да има достъп до системата на централното й ядро.
До нейното аз, така да кажа, но не мога да вляза.
Ти имал ли си достъп, когато си бил част от Колектива?
Да.
Чувствах силна еуфория.
Но нямах чувство за собственото си съществуване.
Само за нея. - Значи на теория, като Локютъс...
... си можел да я поправиш отвътре.
Не. Тя познава ума ми.
Пълната асимилация може да отнеме часове при новодошлите.
Но за мен ще и трябват секунди.
Но не и за мен. - В никакъв случай.
Тя не ме познава и функционира само на 8%
Колко еуфорични могат да са 8%?
Просто трябва да вляза и да я поправя.
Ти ще ме извадиш преди да ме асимилира.
Ще мога да възстановя енергията на кораба и нея.
Виж, сам го каза.
Тя ни трябва, за да разберем какво да правим тук.
Без нея се проваляме.
Не.
Най-накрая успях да пренасоча енергия към транспортьора.
Но в момента не достига за точни изчисленията.
Смятам, че техническия термин е "прецакан".
Енергията трябва да стигне за еднопосочен билет.
Можехме да използваме енергията по-рано.
Ротационната компенсация обаче няма да действа.
Ще кацнем един до друг, но... - Тръгваме след десет минути.
Рафи, намали малко, дори не знаем къде трябва да отидем.
Индустриалната кула Маркридж.
Порових се малко.
През 2024, това е най-високата точка в Лос Анджелис.
От там може да сканираме за напълно всякакви извънземни сигнали.
Търсете нещо подходящо за този времеви период.
Още ли приличам на фашистко копеле?
Фашистко, не. Копеле...
Туше..
Ще проверя транспортьора.
От Джурати.
С тях ще ни телепортира обратно. - Раф...
Може да поддържаме връзка на местно ниво...
... но без подпространствен предавател не толкова с кораба.
Раф ти изгуби някого... - Също така калибрирах...
... трикодера, за да локализира аномалии.
Ако искаш да си поговориш. - Искам...
... да намерим начин да поправим времевата линия.
А не да си говоря как съм се чувствала докато той умира.
Това е само частична асимилация.
И половината път до ада не е за препоръчване.
Но ти ще си с мен.
Съзнателният ми ум ще е вътре и ще се опитва да я поправи.
Подсъзнанието ми, моят страх, моите емоции.
Всичко непотребно на боргите ще остане тук с теб.
Затова ти се извинявам предварително.
Агнес има твърде много... - Докато част от мен остава отделена.
Аз ще си бъда аз.
Може да следиш напредъка ми на онзи екран и щом стигне 100%...
... ще ме измъкнеш.
Колкото по-дълго оставаш в нея толкова по-силна ще става тя.
Ако започна да се изплъзвам просто издърпай тръбата.
Цялата процедура ще спре.
Как ще разбера дали имаш проблеми?
През цялото време ще говориш с моето подсъзнание.
Ако нещо тръгне на зле ти първи ще разбереш това и...
... че още ми липсва котката от началното училище.
Успех на всички.
Запомнете, тук сте, за да откриете Наблюдателя.
Но внимавайте.
Не се замесвайте в нищо.
Всичко, което правим тук има последици.
Ще ви поставя възможно най-близо до култа Маркридж.
Чао, хора.
Явно сега е моят ред, а?
Да.
Агнес...
Всичко ще е наред, господине.
Зная, че ще се погрижиш за...
Ти супергерой ли си?
Ще пазиш ли тайната ми?
Какво е станало? - Нямам идея.
Намерих го така на тротоара. Няма лични документи.
Не ми дава да се обадя на полицията или в спешното.
Вие нали помагате при подобни случаи?
Без болници. Моля, моля, без болници.
Седем? Риос? Приемате ли?
Твоят портфейл. Сега!
О, пари. Да. Добре, не.
Но, уау.
Ще те нараня.
Сериозно?
Тъкмо пристигнахме и ти вече завързваш приятелства.
Не те виждам да допринасяш във фонда за апокалипсиса.
Плюс това той започна първи.
Чудесен посланик на контрастиращия фон на надеждата и безнадеждността.
Направо ни уби 2024 годино.
Знаеш ли не мога да разбера как общество с такива противоречия...
... не се е разпаднало още по-рано.
Защо изглеждащ толкова отпусната?
Никога не се отпускаш - Трябва да открием Риос.
Успях да проследя твоята ком-значка, но не и неговата.
Вероятно той е тръгнал вече.
Хайде. Не залагам на опита на Пикар да събуди нейно височество.
Агнес? Чуваш ли ме? - Пикар.
Толкова много топли чувства.
Възхищение, уважение.
Понякога искам да не ти се подчинявам просто на пук.
Но това е защото бих искала да си мой баща.
Виждам, че влизаме в дълбоките води.
Гледам я.
Тя ме гледа.
Тя намери стаята на хумора.
Чук, чук, нямай грижа.
Пълна е с огледала, за да отразява, когато трябва.
Кралицата си пробива път през ума ти.
Ти можеш да я отблъснеш.
Усещам как тя наднича през вратите.
Чувам дрънчене.
Първоначално тя е само наблюдател.
Но докато ти търсиш нейните контролни центрове...
... тя ще търси вход в... - Моите емоции.
Тя откри гнева.
До каквото и чувство тя да има достъп..
... то е напълно... - Нормално?
Защо не ми разкажеш кое е нормално, претенциозен кретен такъв.
Защо не ми разкажеш кога за последно си имал чувства.
Или се преструваш, че имаш.
За ги избегнеш. Затова колко ли ужасно е чувството...
Нова стая.
Тя чука на вратата на мъката.
Тази я мразя.
Тъмна.
Ами ако... Ами ако никога не изляза?
Ще излезеш. - Толкова съм самотна.
Понякога.
Просто е...
... твърде много и твърде тежко...
... за да го избутам.
И тогава се сещам нещо.
Може просто да спра да опитвам.
Може да легна.
Да спра да се боря.
Да оставя да ме понесе, като смърт в съня.
Остани с мен, Агнес.
Не мога. Не мога да открия обратния път.
Тя става силна вече.
Вече не просто наблюдава. - Слушай гласа ми.
Дръж се за себе си, Агнес.
Аз съм Агнес.
Подпрограмата е повредена.
Засечено е натрапчиво присъствие.
Унищожи. Асимилирай.. - Агнес, помни...
Ти си там с една цел.
Трябва да събудиш кралицата.
Не пускай себе си или ще бъдеш асимилирана.
Агнес.
Агнес, остани с мен. - Колкото повече я поправям.
Толкова по-силна... ставаме ние.
Локютъс, мина много време...
... откакто съм чувствала нещо толкова силно като този копнеж.
Пикар, почти стигнах.
Ще те издърпам. - Не, виждам толкова много.
Наблюдателят е, 15...
Недей! - Чия ръка е тази?
Моята, моята! - Моята.
Моята, моята. - Моята, моята!
Моята, моята. - Моята, моята
Хайде. На по-високо ще мога да усиля сигнала.
Ей, не може да сте тук.
Не е отворено за обществеността.
Извинете ни.
С приятелката ми се опитваме да уловим един образ.
Иска да каже да се снимаме.
А, да и...
Вие имате ли един висок и закръглен колега?
Кевин? - Да. Кевин.
Той ни пусна там горе на първата ни среща.
Исках да направим клетъчната фотография. - Нарича се просто снимка.
Вие изглеждате с власт и авторитет. за да нарушите малко правилата.
Не може да оставите Кевин да изглежда по-весел от вас.
Кевин не е по-весел от мен.
Бъдете бързи. - Благодаря ви.
Непознатите обикновено не ме харесват.
Ти и 2024 година ще си паснете.
Изглеждаш по-здрав от това.
Мога да се грижа за себе си.
Ако просто мога да ви притесня за малко медицински запаси...
Ще потеглям. - Наистина?
Мислиш, че може да излезеш оттук?
Покажи ми.
Добре.
Тръгвам.
Излизам оттук.
Справям ли се?
Когато стаята се върти, а ти не значи имаш сътресение.
Но аз не съм лекар.
Какво?
Шегувам се. Лекар съм.
Тази шега никога не сработва.
Наистина трябва да... - Отпусни се.
Няма да искам да платиш и няма да те докладвам.
Но ако искаш да свириш на класическа китара...
... трябва да оправя ръката ти. Изкълчена е.
Не съм ти казвал нищо за класическа китара.
Не, но трябва да почнеш. Улавям твоето излъчване.
И винаги съм права за хората.
Какво е това място?
Моята клиника.
Опитваме да помогнем на пациентите без да гледаме в портфейлите им.
Понякога помагаме и на тези, които не искат полиция, болници и т.н.
Как се казваш?
Аз съм Тереса.
Крис. Кристобал. - Кристобал.
Кой е най-щастливият ти детски спомен?
Разбирам какво правите... заради сътресението.
Главата ми е добре, докторе.
Развесели ме.
Сигурно е...
Майка ми работеше в академията, в която...
... в която се обучаваха пилоти.
Там имаха невероятен симулатор.
Затова един ден се промъкнах. Бях на около осем.
Прекарвам си страхотно докато не прозвуча алармата.
Помислих, че съм счупил проклетото нещо.
Оказа се, че съм счупил всеки кадетски рекорд в историята.
И като излязох, адмиралите и капитаните...
Гледаха със зейнали усти това осемгодишно хлапе.
А майка ми...
Тя ме гледа и се преструва, че е ядосано.
Но аз знаех, че тя се гордее. И тя каза...
Готина история.
Сега нека те превържа и ще почиваш докато стаята спре да се върти, нали?
Между другото ще изперем странните ти дрехи.
Затова гледай да не кървиш върху изчистеното.
Благодаря за нежността, докторе.
По дяволите.
Започва се. - Още не.
Трикодерът все още се нагласява за латентните честоти.
Имам предвид бъдещето. Ето там.
Пожарите тровят небето.
Дървета изчезват, водата изсъхва.
Скоро няма да има храна, въздух за дишане.
Може ни бъдещето, което видяхме започва тук.
Не и ако ние можем да направим нещо по въпроса.
Каквото и да е този наблюдател.
Ако използва технология от бъдещето ние трябва, задръж малко.
Виж, прихвана нещо...
Не. Сега го няма.
Имаше някакво примигване до парк Макартър.
Изчезна. - Някакво смущение?
Не зная, може да е такова.
Върна ли се?
Не. Просто ком-значката на Риос.
Не е далеч оттук.
Сигурно се е повредила. Виж това.
Какво е това? Морзов код?
Ей, хлапе.
Това не е играчка и е мое, така че.
Който го намери го задържа. - Родителите ти не сали те учили...
... че да крадеш е лошо?
Те са мъртви.
Хлапе съжалявам, аз...
Хвана се! Само аз и майка ми сме.
Татко се ожени пак за друга. - Не е готино.
Трябва да ми дадеш нещо.
Какво? - За значката.
Трябва да ми дадеш нещо иначе ще е кражба.
А нали каза, че да се краде е лошо.
Логично е.
Логика? Добре, какво искаш?
Малък вулканец.
Знаеш ли какво са вулканците?
Те са като теб. Понякога може да са много досадни.
Какво е това?
Истинско фъстъчено масло.
Толкова е добро.
Наистина е добро. По дяволите.
Извинявай, да не би да искаш малко?
Може да разменим нещо.
Като например значката ми.
Искаш ли цялата чиния.?
Сделка? - Сделка.
Бих казала, че изобщо няма да ти я даде и те изигра.
Ти да не би...?
Добре.
Рикардо отиди да си вземеш якето. Леля ти чака отвън.
Той ти е син?
Забрави китарата ти си цял гений.
И да си напишеш домашното иначе няма Рик и Морти.
Искам само една бисквита и не виждам къде е големия проблем!
Ами, той е... боец.
Не зная откъде го е прихванал.
Извинявай, опитвам се да разбера откъде го е прихванал.
Нали се сещаш, че аз съм гений.
Може ли?
Първо си облечете блузата.
И ще държа това отпред, за да не откраднете нещо.
Предполагам, че така е честно.
Здравей, Локютъс.
Сънувах много странен сън.
Ти беше там, малък придружителю.
Звучиш по-разбираемо. - Да.
Пристигнахме преди отклонението във времевите линии. Това помага...
... на яснотата на зрението ми.
Каза, че имало някой, който да ни помогне да разберем промяната във времето.
Наблюдател.
Ако искаш достъп до най-съкровените ми мисли, Локютъс...
... ще трябва да предложиш нещо в замяна.
Нещо чиято загуба би била болезнена.
Загубихме някой скъп за нас заради теб.
Така ли преговаряш?
Какво искаш? - Да видим...
Като начало крака.
Хор от мисли, с който да потопя мъчителната тишина.
Но от теб, точно сега...
Ще ми стигне кораба ти.
По-добре ли си?
Само няколко останаха.
Добре.
Щом онзи човек се облече ще трябва да изчезне.
Аз съм готов.
Благодаря, че ми изпрахте дрехите. Трябва ми само значката ми и...
Какво ви трябва? - Една...
По дяволите. Габи, вратата! - По дяволите.
Какво става?
Имиграционен рейд. Хайде, да вървим.
Какво, но... - Давай, давай, Хайде
Изкарай пациентите отзад както планирахме.
Федерални офицери! Имиграция! Отворете!
Аз ще го поема. Сигурна ли си, че ще си добре?
Ще спечеля няколко минути. Отивай.
Отворете вратата.!
Проста размяна, Локютъс.
Дай ми кораба, а аз ще ти да местоположението на Наблюдателя.
Само той може да ти помогне да откриеш промяната във врмето.
Не.
Няма да преговарям с теб.
Значи би жертвал бъдещето на безброй други за своето собствено?
Пикар?
Докторе, добре ли сте?
Планът ти проработи.
Захранването е възстановено заедно с кралицата.
Обаче... тя се държи по старо му.
Тогава няма защо да я държим активна.
Съгласен съм
Празни човешки заплахи.
Няма да стане заради дефекта ви да се надявате в лицето на безнадеждността.
Аз имам информация, от която се нуждаете.
Вие, въпреки всички шансове, се надявате аз да отстъпя.
Затова няма да ме деактивирате.
С всяка секунда математическата възможност да получа кораба ви расте.
Накрая ще жертвате животите си за бъдещето на мнозинството.
Затова в името на ефективността не може ли да превъртим напред?
Каква точно информация имаш?
Местоположението на наблюдателя и времето на отклонението.
Сигурна ли си?
Какво си направила?
Къде е?
Ти.. - Откраднах я.
Компютър издиктувай файл с име "Откраднато от боргската кралица."
3-4-точка-0-4-8-8 Север
Никой не взима от мен, скъпа. - 1-1-8-точка-2-5
1-8 Запад. - Координати.
За намирането на наблюдателя. - Добра работа.
Предполагам дори висшите кибернетични форми на живот...
... могат да са немарливи и да разхвърлят разни тайни навсякъде.
Но има и още, нали така?
Кога се случва.
Мога почти да го усетя.
Ще ми се изясни.
Това, което стори е много по трудно...
... и неимоверно по-опасно от колкото разбираш.
И какво точно е това?
Ти ме впечатли.
Ела. Мисля, че трябва да си възможно най-далеч от нея.
Тя знае още. - Като му дойде времето.
Федерални офицери! Отворете!
Повече няма да моля!
Какво си мислите, че правите като разбивате вратата ми?
Хайде. Идваш ли?
За вас съм "докторе". Каква работа имате тук?
Проклети да са пеперудите. Отивай аз ще и помогна.
Не искам да я оставям сама. Притеснявам се за нея.
Защо просто не се откажете?
Вие ли сте собственика. - Да
Аз съм също гражданин на САЩ, който си знае правата.
Ей, док. Пациентите са изписани.
Но ми трябва веднага помощта ти отзад с един кървящ.
Какво търсиш тук? - Помагам ти.
Ако вие момчета искате да тършувате из мястото...
... давайте, но аз имам един на 13 години с фрактура. Опитвам да спася крака му.
Така че, док, хайде. - Чакай малко!
Това ми изглежда доста скорошно.
Нещо, което биха ти направили ако си пациент.
Документ за самоличност. Веднага.
Извинявайте вие шеф ли сте ми или нещо такова?
Май съм пропуснал нещо,
Арестувани сте.
Възпрепятствате правосъдието. И двамата.
Не зная смел ли си или глупав.
Нека позная. Няма документ за самоличност или карта.
По-скоро глупав. Хайде да ги водим.
Риос, обади се.
Там ли си?
Риос, приемаш ли?
Риос!
Превод: Trantorian www.addic7ed.com