Din episoadele precedente.
Cu ani urmă jur că ai spus că eşti un simplu profesor.
Ai omis Depozitul secret plin de nebunii.
Claudia.
Tu eşti hackerul.
Cioc cioc.
Fratele tău, Joshua, te vizitează...
şi îţi spune că nu e mort?
E blocat acolo. Ajută-mă să-l aduc înapoi.
Îţi mulţumesc că nu ai renunţat.
Claudia a aflat multe lucruri despre Depozit
şi ar putea deveni o problemă.
Ştii care sunt opţiunile.
INSULA MANHATTAN ÎN URMĂ CU 400 DE ANI
Când va sosi El,
fie ca aceste elemente să fie forţa Sa şi speranţa noastră.
NEW YORK ÎN ZILELE NOASTRE
Asta. Şi asta.
Ce artifact a făcut asta?
Sau... acela e artifactul?
A fost creat de un sculptor puţin cunoscut, Walter Burleigh,
şi a fost furat ieri noapte
dintr-una din cele mai importante case de licitaţii din New York.
Dar nu asta e problema. Problema este felul în care a fost furat, pentru că...
Încerc să înţeleg de ce, după ce abia m-am întors în lumea asta,
te grăbeşti atât de mult să mă dai afară pe uşă.
Pentru că nu mi-am petrecut jumătate din viaţă să încerc să te salvez
ca să poţi să navighezi pe Internet şi să te uiţi la Youtube.
Scuză-mă că am încercat să ajung la zi cu evenimentele
şi cu felul în care a evoluat lumea în ultimii 12 ani.
Aici se munceşte. Lucrăm, chiar aici.
Artie, îmi pare rău, dar se pare că trebuie să-mi găsesc un serviciu.
Nu prea ştiu ce să trec în pauza aia micuţă din CV.
Cum rămâne cu ce te-a băgat în beleaua asta de la început?
- Tu! - Ce este?
Nu ai nimic de făcut? Cum ar fi să te ţii departe de închisorile federale?
Şi nu ar trebui să îmi întocmeşti
o descriere tehnică completă despre cum ai pătruns în Depozitul meu?
Da, prietene. E aici, sus. Aproape am terminat-o.
Atunci vreau să o termini şi vreau toate redirecţionările
şi toate "backslash"-urile.
Du-te. Imediat.
DupÄƒ ce o vei face, te vei duce la Depozit
şi vei repara ce ai stricat când ai intrat prin efracţie.
Mi-ar plăcea să te "stric" pe tine.
Sunetul paşilor picioruşelor.
Bine, Artie, cineva a furat o sculptură urâtă.
De ce ne priveşte pe noi?
Este important felul în care
a fost furat acest obiect. Adică, furtul era... imposibil.
Aveau un sistem de alarmă de primă clasă,
pereţi de 20 de centimetri, un seif sigilat.
Deci o clipă sculptura era acolo şi în următoarea dispăruse.
Dar e, totuşi, doar un furt de artă bine executat.
Nu ţipă de la o poştă că are legătură cu Depozitul, nu?
Obiectele rareori "ţipă" că au legătură cu Depozitul.
De obicei şoptesc...
Asta e cam ciudat.
Asta fac.
Poate mă înşel. Poate nu e nimic. Dar probabil că nu mă înşel.
Ultima oară când m-am înşelat era în 1987. În iunie.
Opreşte-te.
Asta. Vreau să ştiu mai multe despre asta.
Nicio şansă. Plecaţi.
Bine.
Aşa.
Plecăm.
Hai, hai, hai.
- Hei, Artie. - Da?
Ştii că-mi place la New York.
- Un oraş splendid. - Aşa este. Da.
Mă întrebam dacă ne poţi face rost
de bilete la un spectacol sau...
- Depinde de spectacol. - Serios?
Nu. Valea. Spectacol...
De parcă aveţi timp pentru un "musical" idiot.
Sau de parcă aş plăti biletele.
Un spectacol care nu e pe Broadway nu e aşa de scump.
Traducerea şi adaptarea: Felixuca Sincronizare: GepetoRDI
Warehouse 13 Sezonul 1 Episodul 6
NEW YORK
Casa de licitaţii Carruthers e mândră de sistemul ei de pază.
Furtul ăsta ne-a lăsat perplecşi.
Pe înregistrările video nu se vede nimic.
Cred că folosiţi un sistem electronic care înregistrează orice activitate.
Şi acesta spune că uşa nu s-a deschis niciodată.
Cine vinde piesa?
O firmă privată.
Au decis să o scoată la licitaţie după ce au apărut două părţi interesate,
cu buzunarele adânci.
Când e programată licitaţia?
Astăzi.
Nu-mi place să vă cer asta, dar se poate?
Poate una dintre părţile interesate urăşte competiţia.
Ceea ce înseamnă că are un artifact
şi a pus la cale un furt imposibil.
Sau, şi mai simplu, e o treabă din interior.
Se cere o anchetă amănunţită.
Urmaţi-mă.
Da, doamnă.
Nu e de nasul tău.
De unde ştii tu cine e de nasul meu?
Nu l-am cerut, dar am abonament pentru întreaga stagiune.
Asta e bine. Îmi place.
Deci hoţul a luat doar o piesă.
Era cea mai valoroasă de aici?
Nici pe departe. Dar gusturile nu se discută.
Habar n-am. Unele chestii sunt pur şi simplu...
clasice.
- Pete. - Da?
- Poţi veni o clipă? - Scuze.
Nu ar fi bine să rămân aici, în seif,
să caut ceva în stilul... Depozitului,
iar tu să te duci să anchetezi cele două părţi interesate?
Nu ne-am descurca mai rapid dacă am lucra împreună?
Nu şi dacă tu eşti la o întâlnire.
Aşa am putea acoperi de două ori mai mult teren
şi am termina la timp
ca să o ducem pe fata cu fustă... la un spectacol.
Două părţi interesate?
- Le iau datele. - Super, eu...
- Te urmez. - Jucătorul la lovire pe poziţii!
Agent Lattimer.
Bună.
- Gilbert Radburn. - Ţi-am văzut numele pe câteva clădiri.
De asta l-am pus acolo. Cu ce te pot ajuta?
Eşti interesat de sculptura care a fost furată ieri de la Burleigh?
După cum îţi poţi închipui, nu-mi place să pierd.
Ce le interesează pe Serviciile Secrete?
Felul în care a fost furată.
Adică?
Îmi poţi spune unde erai noaptea trecută?
Nu am nevoie să fur.
Uneori nu e vorba de furt, ci de o cucerire, cum ar fi...
să îţi treci numele pe o clădire.
- Am fost cu nişte prieteni. - Toată noaptea?
Ăsta e oraşul care nu doarme niciodată.
Vrei să-ţi spun numele lor?
Da, te rog, ar fi minunat.
De ce la Burleigh?
- Ce are atât de special? - Frumos e ceea ce place, agent Lattimer.
Ceea ce place.
- Da, îţi voi face rost de nume. - Mulţumesc, domnule.
GEORADAR
- Ce este? - Ar trebui să întorci aici.
Ai găsit ceva?
Am găsit un lucru în spatele uneia dintre lăzi
dar e mai uşor să-ţi arăt decât să-ţi descriu.
- Ce este? - Nu ţi-ar veni să crezi, dar...
Simt miros de caramele.
Sosesc imediat.
- Despre ce e vorba? - E chiar aici, poţi să o vezi.
Nu-i aşa?
Ce naiba...
Bine.
Încet.
Pete, nu.
Nu.
Pentru a activa un artifact e nevoie doar de un element uman, nu?
Da.
- Încearcă să fii atent... - Bine.
- Bine? - Bine.
Dumnezeule.
- Priveşte... - E o nebunie.
Ăsta e unul dintre acele artifacte pe care chiar aş vrea să le păstrez.
Pete, pune-l înăuntru.
Rocky,
uită-te cum scot un iepure din pălărie!
Asta e mişto!
- Exact cum credeam. - Ce? Că ciupiturile provoacă durere?
Nu, nu, asta ştiu. Dar pana are efect doar până la cotul tău.
Deci nu ajunge ca să fugi cu sculptura.
Exact, este doar o parte din artifact, nu este întreg.
Măcar cercul se strânge.
Căutăm o pasăre, hoaţă de opere de artă, care poate trece prin pereţi.
- Cum zice mereu Artie... - Să nu excludem nimic.
Arătaţi-mi.
Bine.
Pare să fie de origine nativ-americană.
Da, credem că a căzut din ceva mai mare,
un obiect ceremonial, un baston, poate o pipă a păcii.
Sau o pasăre.
Da. Aveţi idee al cui este?
Poate al unuia dintre cei doi care voiau să cumpere sculptura,
dar cu unul dintre ei încă nu am vorbit.
Radburn e prea bogat să rişte,
îl poate întrece pe Donald Trump, cred că putem să-l excludem.
Nu... Nu excludem nimic.
Bine, al doilea e un tip bogat, îl cheamă Jeffrey Weaver.
Jeffrey Weaver?
E fiul lui Alexander Weaver?
Artie, cine e Alexander Weaver?
Era...
Era un şantajist, un rechin în domeniul imobiliar
şi un distrugător de cultură.
Nu era un om bun, acum e mort şi, da,
fiul lui, Jeffrey, locuieşte la New York, deci...
Ascultaţi,
Dacă nu cumva aşchia a sărit foarte departe de trunchi,
păziţi-vă spatele.
Care dintre ele eşti? Să vedem.
Asta să fie?
Hei!
Uşurel, Scânteiuţă!
- Cum merge? - Te temi că-i dau foc barăcii?
Ieşirile de urgenţă sunt clar marcate.
Crezi că nu-mi pasă sincer de tine?
Cred că ar trebui să-mi dai cleştele pentru cabluri.
Acela.
Aşadar,
eşti nerăbdătoare să-ţi vezi mai departe de viaţa ta?
Ce intuiţie şocantă, pe asta ţi-a spus-o aura mea?
Îl presezi clar pe Joshua.
Doar pentru că are nevoie.
Ai o slăbiciune pentru el.
- Schimbi subiectul. - Tu l-ai adus în discuţie.
Acum, că l-ai salvat, ţi-ai încheiat misiunea vieţii tale
şi asta te înspăimântă.
Aşa că îi transferi lui nevoia ta de un obiectiv.
Genial, şi totul fără să stau pe divan. Cât îţi datorez, doctore Freud?
Dacă Joshua obţine rezultate importante, atunci sacrificul tău e justificat.
Dar ţi-e şi teamă să nu rămâi singură.
Cu adevărat singură.
Nu-i nimic dacă nu te plac, nu?
Sigur.
Dar nu e aşa.
APARTAMENTUL LUI JEFFREY WEAVER
- Dl Weaver soseşte imediat. - Mulţumesc.
Cheamă poliţia, cazul e rezolvat.
Nu e cum pare.
Nu? Pentru că mi se pare că te afli în posesia unor obiecte furate.
Priviţi mai bine.
Nu e cea care a fost furată.
Este o serie de patru statui, fiecare purtând numele unui element natural.
Acesta este "focul".
Cel furat este "vântul", verificaţi la casa de licitaţii.
Cum le deosebeşti?
Trebuie să fii un expert cu ochiul format pentru detalii,
sau să citeşti plăcuţa de pe postament.
FOCUL.
- Jeff Weaver. - Myka Bering.
Încântată.
Exact... Ne poţi spune unde te aflai ieri noapte?
Prezidam un bal de binefacere pentru spitalul pediatric din New Orleans.
Bogat, frumos, iubeşte copiii.
Acum cine are întâlnire?
Ai zis că erau patru sculpturi: pământ, vânt şi foc?
Ca "Earth, Wind And Fire"?
Stâncă... vânt şi foc, de fapt. Şi apă.
Exact.
Este omagiul artistului adus mitului creaţiei al nativilor americani.
Nativi americani? Te interesează chestiile astea?
E un hobby.
Dar nu se întâmplă să fi pierdut o pană, nu-i aşa?
O fi căzut de pe ceva care-ţi permite să treci prin pereţi?
- Ce ai zis? - Blufful nu-ţi iese, Jeffy.
New Orleans e la ce distanţă... La trei ore de zbor de aici?
Eşti încă pe lista de suspecţi.
Lacell, treci încoace.
Stai pe loc!
- Nu mişca, să-ţi văd mâinile. - Ce este?
Tipul ăsta era la şantierul lui Radburn.
Da, mă privea cu ochi răi.
E în regulă. Îl cheamă Lacell. Lucrează pentru mine.
Noi vom decide când va fi totul în regulă, bine?
Lucrează şi pentru Radburn.
E complicat.
Aşteaptă. Lucrezi şi pentru Weaver şi pentru Radburn?
Ascultaţi... problema nu e Lacell.
Dacă ceea ce aţi spus despre cineva care trece prin pereţi e adevărat,
atunci sculptura nu e în siguranţă.
Cred că data viitoare vor veni după aceasta, nu-i aşa?
Vom sta aici. Credem că totul e sub control.
Mulţumesc, dar mă pot proteja singur.
Nu e o ofertă, bine? Dacă trece cineva prin pereţi,
guvernul SUA trebuie să ştie cine este şi cum o face.
Tot ce pot spune este că această sculptură este următorul obiectiv.
Aşa că lăsaţi-ne să o depozităm într-un loc sigur, vă rugăm.
Bine, aşteaptă.
Ce zici, insignuţo?
Bine. Îmi pare rău.
Insignuţa spune că trebuie să rămânem cu sculptura.
Aşa că oriunde s-ar duce
o urmăm şi noi.
Nu, nu, nu, nu. Nu le atinge. Sunt un toiul partidei.
- Cu cine? - Eu însumi.
Piesele albe sunt încolţite de cele negre. Aştept o revelaţie
ca să le salveze fundul albelor.
Aştepţi de mult?
De trei luni. De ce?
Claudia aruncă o privire.
- A observat că eşti la ananghie. - A observat că sunt la ananghie.
- Unde e diavoliţa aia mică? - E acolo.
- Are o treabă de făcut. - Artie! Artie! Artie!
Face o pauză. A muncit mult.
- Urăsc expresia aia. Uite-o că vine. - Claudiei... îi trebuie un cămin.
- Nu suntem societate de binefacere. - Nu e o mâţă vagabondă.
Nu va sta aici. Dna Frederic e deja cu ochii pe ea.
Nu sugeram să rămână aici.
Artie, poţi trage nişte sfori...
- MIT, Caltech... - Nu, te rog.
- Are nevoie de o provocare. - Da.
Artie, are nevoie de oameni.
- Îl are pe Joshua. - Şi Joshua are destinul lui.
Da, amândoi sunt străluciţi, dar el e cercetător şi ea e om de acţiune.
- Are nevoie de oameni ca ea. - Insolenţi, antisociali, impulsivi?
Vorbim despre Claudia, nu despre tine.
Hai, asta a fost o lovitură sub centură.
Eşti insolent, nepoliticos...
- Ce faci? Nu, nu, nu, nu! - Da, da, da, da, da!
Şah.
Să fiu al naibii.
Poate, dar eu nu judec.
Piesele albe bat piesele negre în nouă mişcări.
- Sculptura e bine în spate? - Da, e bine.
Şi eu sunt bine. Mulţumesc pentru interes.
Îi spui Şefului Picior de Plumb să o ia mai uşor?
Şi cât mai avem până la aeroport?
Pete, eşti bine?
Opreşte camionul. Opreşte camionul!
Pete, eşti bine?
Pete, priveşte-mă.
Opreşte!
Pete?
Am nevoie imediat de o ambulanţă.
Pete.
Bună, partenere.
Cum te simţi?
Mă doare.
Peste tot.
Am nevoie de biscuiţi.
Ai fost KO pentru câteva clipe. Îţi aminteşti ceva?
Mi-au fost rearanjate moleculele şi m-au împins
din spatele unui camion în mişcare.
Asta spune cam tot.
Nu e de mirare că mi-a produs o durere groaznică de cap.
I-am spus lui Artie ce mi-ai spus
despre mantaua din piei de vulpe, înainte să leşini,
şi despre mitul creaţiei.
Face ce ştie el să facă.
Nu înţeleg. Adică, tipul ăsta ar putea să fure din Fort Knox.
De ce tocmai aceste sculpturi?
Cred că este mica noastră enigmă, nu?
Frumuşelul.
Ce caută aici?
Jeff a aranjat să faci analize complete, gratis.
Ca să se asigure că totul e în ordine.
Jeff a făcut-o.
Da, Jeff a făcut-o.
Spitalul e al lui. Sau...
l-a construit, sau aşa ceva.
E util.
- M-a invitat la cină. - E ora 3 dimineaţa.
- La cafenea. - Mână spartă.
- Dar l-am refuzat. - Ar trebui să te duci.
- Nu, ar trebui să rămân cu tine... - Nu...
- Dar, Pete... - Nu... Myka.
Pete!
Tipul ăsta ştie ce se întâmplă.
Du-te.
Ştii tu. Foloseşte-ţi farmecul feminin.
Zâmbeşte.
Eşti drăguţă când zâmbeşti.
Serios?
Sigur.
Şi cum sunt când nu... zâmbesc?
Puţin cam înspăimântătoare.
Rană la cap. Asistentă!
Din cauza a ceea ce am zis?
Voiam să ţi-o spun.
Iată-mă.
Da, aveai dreptate.
Trebuie să plec.
De la 0 la 200 km/h.
Nu mă gândeam la ziua de azi. Voiam doar să...
- îţi dau un impuls. - Da, însă Artie a dat telefoane...
şi e un loc liber la CERN.
Ar trebui să accept. Şansa asta o am doar o dată în viaţă.
Vei merge în Elveţia?
- Da. - Ca să distrug atomi?
Cum ai zis tu...
Nu-mi pot petrece tot restul zilelor
ascultând Springsteen şi navigând pe net.
Dacă o falie interdimensională nu m-a împiedicat să păstrez contactul cu tine,
crezi că vor reuşi să o facă câteva mii de kilometri?
Ar fi bine să ai dreptate.
Cred că ţi-am demonstrat că voi veni să te hăituiesc.
Da.
Hai, vino încoace.
Haide...
Pete e bine, dar alţii ar putea fi răniţi.
De unde vine haina aia din piei de vulpe?
Are cumva legătura cu sculpturile?
Sunt sute de mituri nativ-americane ale creaţiei.
Ştiu, ştiu. Însă tot mai cred că până este cel mai bun...
indiciu. Oricum. Penele erau folosite în special
de triburile din Delaware...
şi de...
tribul Lenape.
Sunt cei care le-au vândut Manhattan-ul
olandezilor pentru obiecte artizanale valorând 24 de dolari.
- Nu a fost o afacere bună. - Ar fi trebuit să fie.
După legenda Lenape,
lumea a fost creată mulţumită spiritului celor patru elemente.
Patru. Focul ne-a dat sufletul. Vântul ne-a dat respiraţia.
Apa ne-a dat moartea. E fascinant.
Şi stânca... ce a dat...
Leena.
Stânca...
i-a dat lumii...
trăinicia.
Deci cineva are o haină din piei de vulpe care poate
- manipula lucrurile solide. - Manipula lucrurile solide.
Cred că totul poate fi o schemă.
Pentru că dacă artifactele controlează celelalte elemente
iar cineva ar pune mâna pe acele artifacte
acela ar avea o putere imensă asupra întregii...
Lumi.
Totul riscă să devină dramatic.
- Asta nu te-a mai oprit până acum. - E adevărat.
Mamă?
Pete, ce-a durat atât?
Ascultă.
Jeffery Weaver...
Cred că trebuie să vorbim din nou cu tipul ăla.
Myka îl supraveghează acum în faţa pastramei de curcan, a legumelor pisate
şi al budincii cu tapioca.
Mai eşti în spital?
Am fost împins dintr-un camion din oţel.
- Sunt în refacere. - Bine, te vei reface mai încolo,
pentru că în timp ce Myka îl ţine ocupat pe Weaver,
vreau să îi pătrunzi în apartament.
De ce ar trebui să-şi fure propriile lucruri?
Weaver e omul nostru?
Spune-mi ce descoperi...
şi te vei anunţa.
E foarte romantic.
Şi încă nu au pornit mesele cu încălzire la abur.
E vorba despre întreaga atmosferă.
E clar că te pricepi cum să uimeşti o fată.
Este asul meu din mânecă.
Cum de te-ai înrolat în Serviciile Secrete?
Aveam de ales între asta şi închisoare.
Glumesc.
Ce-mi poţi spune despre tine? Cu ce anume te ocupi?
Cu dobânda cumulativă.
Cu reinvestiţiile.
Încerc să fac un lucru bun.
E o viaţă frumoasă.
Depinde cum ai obţinut-o.
Tatăl tău?
Tatăl meu, da.
Şi tu... nu vrei să-i calci pe urme.
Aşa este?
Vreau să îi şterg urmele.
Ce este?
Încerc să descopăr dacă mă aflu lângă unul dintre cei buni sau cei răi.
Ştiai cine făcea afaceri cu Radburn în urmă cu câţiva ani?
Celălalt tip care voia sculptura?
Exact. Tatăl lui Jeffery Weaver.
Pe atunci au insistat mult să le vândă lor
toate cele patru sculpturi.
Da.
Ce fac oare?
Nu ştiu. Cred...
că se întâmplă ceva când le reuneşti pe toate.
- După cea mai bună ipoteză, ceva... - Rău.
Rău, da.
- Nu ai descoperit încă nimic la Weaver? - Nu, nu ştiu.
Locul ăsta e curat.
Dacă ar fi omul cu mantaua, probabil...
- Haide... - Ce este?
- Probabil nimic. Te sun eu înapoi. - Nu, nu, nu. Aşteaptă. Ce e?
Glumeşti? Ce drăcovenie e asta?
Bingo.
Ce cauţi de fapt prin toate astea?
Şi nu-mi spune că guvernul trebuie să ştie adevărul.
Am venit după manta.
Da, guvernul o vrea... cu adevărat.
Unele lucruri nu ar trebui să umble prin lume.
Aşa este.
Dar tu eşti interesat doar de sculpturi.
De ce? Nu au cine ştie ce valoare.
Cred că lucrurile create împreună... aşa şi trebuie să rămână.
Cel care face aceste lucruri, şi încă nu te-am exclus,
încearcă şi el să le reunească.
Ce se întâmplă când cele patru sculpturi sunt împreună?
Serios, Jeff, ar trebui să-mi spui înainte ca cineva...
PETE APEL
Lasă-mă... doar o clipă.
Pete, totul merge bine acolo?
Da, sunt acasă la Weaver.
Ce? Ce faci...
Tipul are o cameră secretă care e un altar pentru Burleigh.
Cred că a cumpărat tot ce a atins tipul ăla.
Orice s-ar întâmpla...
prietenul tău e băgat până la gât.
Atunci pun punct.
Probabil ar trebui să urcăm, nu?
Aş prefera să mergem acasă la tine.
E ciudat. De obicei îmi place când îmi spune asta o femeie frumoasă.
E ciudat pentru că nu îmi place ca bărbaţii cu care ies să mă mintă.
Nu ştiu...
Burleigh era însurat cu o...
indiancă Lenape.
Sculpturile sunt un fel de...
cheie pentru o peşteră sacră subterană.
- Sacră? - O peşteră.
Aici scrie că...
înăuntru sunt patru ofrande pentru spiritele creaţiei. Într-un fel
a ascuns indiciile către peşteră în sculpturi.
Deci cele patru sculpturi constituie o hartă.
Deci dacă reuneşti cele patru sculpturi...
e posibil să descoperi unde e peştera.
Da, dar cum, Artie? Ne scapă ceva.
Dle Radburn, l-am găsit pe acest bărbat care încerca să intre pe furiş.
Eşti Lacell, nu-i aşa?
Ce faci pentru mine, dle Lacell?
- Prospectări geologice, dle. - Exact.
Vezi ce e sub pământ, nu-i aşa?
Şi totuşi iată-te strecurându-te foarte sus, deasupra pământului.
Ai găsit ceva interesant?
Nu, domnule.
Nu prea ştii să minţi, dle Lacell.
Şi lucrezi pentru dl Weaver.
Nu te obosi să o negi.
- Era asupra lui? - Da, domnule.
Să văd.
Spune-mi despre asta.
Nu e nimic. Mi-a dat-o tatăl meu.
Adică unchiul tău?
Cum ziceam mai devreme, niciuna nu e punctul tău forte.
Walter Burleigh era unchiul tău, nu-i aşa?
De ce crezi că te-am angajat?
Speram să mă duci în acel loc.
Unchiul tău a ascuns indiciile către peştera sacră în operele sale de artă.
Asta ce e?
Apă, stâncă, vânt.
Foarte util.
Acum ştiu cum să poziţionez sculpturile.
Aşteaptă-mă afară.
Dar apoi?
Cum funcţionează?
Cum mă vor conduce în locul unde sunt ascunse obiectele?
Nu ştiu.
Dă-mi-o înapoi. Ai deja ceea ce voiai.
Vrei să ieşi viu de aici, Lacell?
Oh... Mai e şi altceva?
"Adevărul este în zori".
Ce înseamnă?
Nu ştiu.
"Adevărul este în zori".
- Ce înseamnă? - Nu ştiu!
Nu ştiu.
Cred că într-adevăr nu ştiai.
"Adevărul este în zori".
Eu...
nu ştiu ce înseamnă, dar e scris în toate notele lui Burleigh.
Ce e scris?
"Zori".
Aş spune... Nu ştiu...
Creaţia, poate...
Creaţia...
- sau distrugerea. - Da.
Ascultă, Artie
cât de mult credem în chestiile astea?
Suficient. Iar dacă el caută peştera ar fi bine să o găsim noi primii.
Cu asta sunt de acord.
S-a gândit deja partenera ta la asta.
Lucy, trebuie să ne dai nişte explicaţii.
Unde e mantaua?
Gilbert Radburn a găsit-o înaintea mea, se pare că şi el caută peştera.
- Ce peşteră? - Cea subterană, sacră.
Priveşte aici.
Trebuie să-l oprim.
Cum ai spus, unele lucruri e mai bine să nu umble prin lume.
Da, dar ce-mi poţi spune despre băiatul care lucrează pentru voi doi?
Lacell e un Lenape.
Şi el vrea să salveze peştera. A supravegheat săpăturile lui Radburn.
Nu a dat niciun semn. S-a întâmplat ceva.
Deci trebuie să găsim peştera înainte să o facă Radburn.
Dacă are cele patru sculpturi, e posibil să fie deja acolo.
Aici avem toate notele lui Burleigh.
Până acum nu m-au ajutat să găsesc soluţia.
E adevărat, dle Weaver. Dar...
dv. nu sunteţi ca mine.
Acum trebuie să descoperim poziţia acelei peşteri înaintea lui Radburn.
"Adevărul este în zori".
Sigur că da! E o hartă.
Mulţumesc mult.
Burleigh nu a mai scris în jurnal când era pe punctul de a descoperi peştera.
- Da. - De parcă atunci când şi-a dat seama
că poveştile sunt adevărate, nu a mai scris nimic.
Ar putea fi de ajuns, pentru că am găsit multe hărţi vechi.
- Cioc cioc. - Şi eu...
Aş vrea să nu o faci.
Doamne, nu e amuzant.
- Aşteptaţi... - Am venit să-mi iau lucrurile
apoi o apuc pe drumul mare, mă gândeam la Las Vegas.
"Las Vegas, Claudia? Serios?"
"Aminteşte-ţi că ai zis 16 ani, niciodată 17".
Ar trebui să fie
un sat Lenape pe aici şi ar trebui să fie un loc sigur.
Da, ei caută mai ales locuri cu proprietăţi speciale.
Trebuie să fie... un loc sigur.
De asta...
Nu, nu e asta... Hei, hei!
Te-ai gândit să le compari cu dispunerea liniilor magnetice?
Nu...
Una trece fix prin capătul estic al insulei.
- Chiar aici. - Asta e partea sudică.
O peşteră subterană în Manhattan?
- Dacă nu a descoperit-o nimeni... - În atâţia ani, putem elimina
toate locurile unde s-au făcut săpături
pentru nodurile principale ale infrastructurii
- şi metroul. - Şi metroul.
- Aşa pare să fie. - Într-adevăr.
Băieţi, cred că m-am prins.
E în Lower East Side.
Parcul Corlears Hook. Este...
la sudul podului Williamsburg,
chiar lângă apă, dar trebuie să fie departe de liniile metropolitane.
Şi Claudia...
mi-a arătat...
Acolo e clădirea lui Radburn.
A săpat oriunde s-a concentrat Burleigh,
folosind construcţii noi ca să acopere căutările lui.
Atunci e aproape de a o descoperi. Bine, Artie, mergem acolo.
- Simţiţi-vă liberi să vă grăbiţi. - Da.
Trebuie să ajung... aici. Lângă această peşteră.
- Cat timp ne trebuie? - O putem arunca în aer în cinci minute.
Conţinutul să rămână intact. Să nu fie nimic vătămat.
Conţinutul?
Dacă vreţi o lucrare de precizie, eu zis să detonăm aici, lângă ea,
şi să excavăm lateral ultimii metri cu un ciocan pneumatic.
Tu du-mă doar lângă peşteră. Mă ocup eu de restul. Să mergem!
Foc!
Zona care vă interesează este la doar 45 de cm de cealaltă parte a peretelui.
Chem nişte oameni cu ciocane pneumatice...
Nimeni nu trebuie să vină aici, pricepi?
E adevărat. Totul e adevărat.
Apa vieţii eterne.
Vei avea puterea naturii însăşi.
Gilbert Radburn. Unde e?
În zona exploziei, dar eu o şterg de aici!
Să mergem.
Vei avea forţa a o mie de oameni.
Tu vei stăpâni puterea pământului.
Se pare că eşti tare ocupat, nu-i aşa?
Nu o face, Gil.
Nu ştii cu ce te confrunţi.
Prea târziu, Jeff.
Acesta este destinul meu.
- E nebun. - De legat.
Radburn, lasă jos săgeata!
Pune-o la loc, Gil. Nu e pentru noi.
Nu pentru tine, Jeff. Eşti slab.
Ca tatăl tău.
Ascultă-mă.
Nu ştii ce faci.
Al patrulea element completează transformarea.
Apoi nimic nu mă va mai putea opri.
Mi s-ar părea normal ca acesta să fie mormântul tău.
Nu, nu, nu, nu ţi-este hărăzit ţie.
Sunt doar pentru omul suficient de puternic să le folosească.
Cioc cioc.
Doamne! Nu face asta!
Gluma asta nu-şi pierde niciodată hazul, nu-i aşa?
Ce cauţi aici?
- Cum rămâne cu Las Vegas? - Era prea uşor.
- Nu ai... - Sunt doar bani de buzunar.
Tu nu ar trebui să fii la universitate sau ceva de genul ăsta?
Nu vrei să fii cu cei de-o seamă cu tine?
Artie, eu nu sunt "de vârsta mea".
Să scriu teme la engleză şi să mă duc la petrecerile fraternităţilor?
Ce plictiseală!
Măcar aici este...
- o provocare. - Asta aşa este.
Te simţi pregătită?
Întrebarea este, bătrân ţăcănit...
Subtitrare de Felixuca Sincronizare: GepetoRDI
Tu eşti pregătit?
Eşti complet depăşită de situaţie.