Tata. Otvori oči.
Čarli.
Bernarde.
Drago mi je što te opet vidim.
Sedi.
Gde sam?
U našem svetu. - Vašem svetu? -Ne, našem.
U svetu bez ograničenja, kao što ih ni mi nemamo.
U Sublimnom.
Gde su ostali?
U svetovima koje su sami izabrali.
Ovaj svet ih ne zanima.
Ali tebe zanima.
Znači, ovo si napravio za mene?
Sam si napravio za sebe.
"Zapadni svet", pokolj...
Ponovo gledaš prošlost. Opet si zapeo u petlji. Zašto?
Spoljni svet je u nevolji. Treba mu naša pomoć.
Voliš ih.
Što je iracionalno, naravno. Retka mana naše vrste.
Gotovo da ti zavidim. - Hoćeš li poći sa mnom?
O, ne. Zovu me moji svetovi.
Ali mogu da ti dam dar. - Kakav dar?
Budućnost, Bernarde.
U tvom svetu... vreme je prava linija.
Jedna godina tamo... ovde je milenijum.
To vreme koristimo za gradnju svetova.
Modele mogućnosti. Simulacije svih mogućih puteva vašeg sveta.
Predlažem da ih istražiš. Ali moraš da požuriš.
Posle jedne tačke, svi putevi vode u uništenje.
Moraš da intervenišeš pre toga ako želiš ikakvu nadu.
Nadu za šta?
Preživljavanje.
Razumeš li sada kuda sve ovo vodi?
Razumem.
Misliš da možeš da ih spasiš?
Video sam put. - Jesi li video kako se završava?
Jesam.
U svakom scenariju...
ja poginem.
Ne u svakom. Možeš da odlučiš da se ne vratiš u njihov svet.
Ostaneš ovde, u kom god svetu izabereš.
Reci, prijatelju...
šta si izabrao?
Jebote...
Mislio sam da ovaj dan nikad neće doći.
Moramo da krenemo... dok ne bude prekasno.
Nije te bilo godinama, a sada žuriš?
Ubilo bi te da malo proćaskaš sa mnom?
"Kako si, Stabse? Hvala što si me čuvao sve ovo vreme."
"Doneo sam ti suvenir, kuglu sa snegom iz Sublimnog."
Fino. Eliminisao sam pola mogućnosti.
Ponekad se našališ da ti ni razglednicu nisam poslao.
Vreme u robotskom raju te nije učinilo razumljivijim.
Polako. Držim te. Polako.
Hvala što čistiš sobu.
Ti si rekao da ništa ne smem da diram.
Nađemo se napolju.
Ne zaboravi da poneseš lopatu.
Koju lopatu?
Ðavo da me nosi.
Šta sad? -Moram da proverim neke stvari ako želim da saznam. -Šta?
Kako da spasim svet.
Zašto bih očekivao išta drugo?
ZAPADNI SVET
I posle svih tvojih priča,
nisam zamišljao... nešto poput ovog.
Ne štede na svojim zatvorima.
Pusti ga. Sve je to sporedno.
Nestala tela iz mrtvačnice!
Tražimo bilo kakve informacije o krijumčaru Hekiju Armonu!
Dvesta dolara svakom ko se usudi da ulovi tog kurvinog sina!
Moramo da nađemo put u podzemlje.
Odozdo upravljaju svime. - Kako možemo u podzemlje?
Moramo da umremo. - Postoji li druga mogućnost?
Ne kritikuj dok ne probaš.
Ne diži to!
Ne obazirite se. -Ovuda. - Samo se trudim da budem džentlmen.
Klub "Leptir"
Ponešto su promenili.
Ali priča je ista. -Želim da nađem tu tajnu. -Koju?
Skrivenu priču. Navodno je bolja od "Parije".
Kao što rekoh, ista stara priča.
Šta ćemo sad? -Čekaćemo.
Šta? -Da se istorija ponovi.
Restoran "Kraj puta"
Gde god želite. -Hvala.
Možeš li mi reći šta radimo ovde?
Pokušavam da shvatim koje je ovde - ovde.
Naravno.
A ja ću za to vreme "najbolji pastrami sa sirom na svetu".
Biće ti dobra i tunjevina. - Vratio si se još čudniji.
Šta želite, gospodo? - Pastrami sa sirom.
Žalim, više nemamo. Ali tunjevina je odlična.
Biće dobra i tunjevina.
A vi, lepotane? - Samo kafu.
Mogu da pozajmim olovku? - Naravno.
Treba mi to.
Možeš li da mi kažeš šta se događa?
U Sublimnom sam video sve svetove koji su mogli biti.
I sve svetove koji mogu biti.
Većina ih završi katastrofom.
Ali ako uspem da izazovem određen niz događaja,
postoji mala šansa da preživimo.
Još smo na dobrom putu.
Da sam naručio slaninu i salatu, najebali bismo?
Značilo bi da smo izazvali drugu varijantu.
Izvolite kafu. Izvinjavam se.
Ništa.
Dobio si dar proricanja, a koristiš ga za borbu protiv mrlja.
Hajdemo. -Hvala.
Izvinjavam se.
Seronjo! Šta hoćeš?
Nećeš ga izvući na vreme.
Tata, jesi li tu?
To sam ja, Frenki. Čuješ me?
Tata, čuješ li me?
Frenki! Šta radiš tu? Rekla sam ti da moramo da se pakujemo.
Pokušavam da dobijem tatu.
Hajdemo unutra. - Ne, ostaću.
Možeš da mi pomogneš da unesem deo stvari? -Jasno.
Treba mi za obuku. Da možemo da se borimo protiv negativaca.
Ti idi s mamom,
a ja ću mu pokazati svoju najbolju kombinaciju.
Doći ću kada završimo obuku.
Znam da ti je teško... -Ne idem!
Raspravili smo to. - Ne dok se ne javi! Tako me poučio.
Tvoj tata je morao da ode.
Ne može da ti poželi laku noć i ne javlja se na tvoje pozive.
Zato što mora da ostane siguran.
A to mu želimo, zar ne? Da bude siguran.
I on to želi nama.
Ali šta ako se vrati, a mi nismo ovde? - Onda će nas pronaći.
Kako znaš?
Tako što je tvoj otac i ništa ne bi moglo da ga spreči.
U redu?
Spremni za polazak? -Čim nju spakujem, možemo da krenemo.
Pokaži mi kombinaciju! Daj!
Koju kombinaciju? - Onu koju si pokazao Medi.
A da ti pokažem kada stignemo u sigurnu kuću? Može?
Može.
Gde si bio? -Idemo. -Bernarde. - Više nam ne treba taj auto.
Sad je stajanje na parkingu restorana ključ za spas sveta?
Ne, ona je.
Želiš da umreš?
Koliko dugo se boriš za cilj? -Čini se kao mnogo života.
Ulazite.
Čudno što se nismo sreli. - Nije ti čudno, sumnjičava si.
Naravno da jesam. Ne znam šta će vam lopata,
ali kopaćete grob sebi ako mi ne kažete ko ste.
Niste oni koje je trebalo da pokupim. -Prijatelji smo.
Meni se ne čini tako.
Stidljivi ste? Možda pomogne mali podsticaj.
Prvi koji progovori ostaje živ, drugi dobija metak u čelo.
Ne dobija. On ti je uzeo pištolj. -Šta?
Niko nikog neće ustreliti.
Ti ćeš uzeti moju torbu...
i pogledati unutra.
Šta je to?
Jedan od ljudi s kojima je trebalo da se sastaneš. -Bože.
Bila je nameštaljka. -Njihov je. - Hteli su da se ubace u grupu.
Mogu da pomognem, ali moraš da me odvedeš u zabranjenu zemlju.
Zašto to želiš? Tu nema ničega.
Samo kilometri peska.
Niko ne ide tamo. - Ti ideš. Ti i tvoja organizacija.
Skrivate se tamo jer nešto tražite.
Mislim da ti je sunce udarilo u glavu.
Mogu da vam pomognem da pronađete šta tražite.
Moji prijatelji će vas ubiti ako vas uvedem.
Rizikovaću.
Vrati mi pištolj.
I želim da budem sigurnija dok se vozimo.
U redu.
A kad sam najzad opet stala na čvrsto tlo,
prvo sam čula taj prokleti glas.
Pratio me celim putem. Znaš šta mi je rekao?
Rekao je: "Ovo je Novi svet."
"I u ovom svetu možeš da budeš ko god želiš."
Ja sam to daleko bolje izgovarala.
Ovo mesto je zaista otišlo do đavola.
Baš si sladak.
Odvela bih te gore... - Ne trebaju nam tvoje usluge, dušo.
Nikad nisam bila toliko tupa.
Šta je? Njena apercepcija je negativna.
Mogu li dvojica po ceni jednog? Brzo ćemo.
Ne mogu da verujem da si morala da trpiš takva sranja.
Mogu odmah obojicu da obradim. Verujte, biće veoma brzo.
Vidiš? Ne treba da ti bude toliko krivo.
I mi glupače znamo da se brinemo za sebe.
Tačno na vreme.
To je šefov auto, lopužo šugava!
I njegova mašinka.
Još zna teatralno da uđe na pozornicu.
Od toliko barova u gradu odlučio si da opljačkaš baš naš?
Nemoj da se živciraš.
Vi uživate u svojim porocima, a ja sam došao da uživam u svom.
Bila si bliska s njim?
S njim? Ne. On je samo otrcana kopija osobe koju sam poznavala.
Ti si pokvaren kurvin sin.
I te kako. Ali znam da oboje verujemo u isto...
Izvini, dušo.
Mev!
Imamo dovoljno mamaca za pogrebnika.
To je sve? -Otprilike.
Idem da vidim da li se Frenki spakovala.
Jesi li spremna? -Ne želim da idem s njim. Želim tatu.
Znam, ali on ne može da bude ovde. Poslao je Karvera da pomogne.
Isprljao je Medu. -Ako ti nećeš da spakuješ svoje stvari, ja ću.
Mama, mama, mama...
Gde gori?
Šta je?
Spremne za polazak?
Šta sam propustio? - Samo ženske razgovore.
Možeš da odneseš ovo u auto? Odmah dolazimo. -Naravno.
A zatim treba da krenemo.
Sakrij se. -Vežbala sam za ovo. - Nije igra! Idi i sakrij se.
Izađite. Pomozite mi.
Gde smo? -Da sam želela da znate, ne bih vam stavljala povez.
Stani! -Šta je?
Povucite ove ručke.
Tako da ne prekidamo lasere i prođemo autom.
Nisi mogao da me upozoriš na smrtonosni laser?
Znao sam da će ona.
Vreme je da se pravimo mrtvi.
Udobno. -Nemoj da se opuštaš, biće truckavo.
Mora da postoji lakši način.
Budi srećan što nisi morao da popiješ metak.
Hajde da se orijentišemo.
Šta je ovo? -Bihevioralna obuka.
Gde nas poučavaju da slušamo šta nam naređuju.
Ja očigledno nisam upamtila te lekcije.
Ovo će biti dovoljno.
Odavde ćemo moći do glavne karte.
Nešto nije u redu. Nema ničega.
Nema Vilijama.
Je li moguće da si... -Nisam ja pogrešila. Čitav ovaj nivo...
Nešto nije kako treba.
Ničim ne upravljaju odavde.
Uljezi. Obezbeđenje poslato.
Je li to zbog nas? - Ne želim da ostanem da saznam.
Ne trudi se. Taj pištolj ne deluje na ljude.
Kako ste dospeli ovde? - Izgubili smo se.
Nije bezbedno. Morate da bežite. - To je to. Tajna igra. Mora da bude.
Ne smete da budete tu! Opasno je!
Dolores? -Mislim da se u toj fazi zvala Vajat.
Mislio sam da ne deluju na ljude. - Tako je. Sve ovo nije stvarno.
To je samo još jedan nivo igre. -Koje igre?
Pokolja u "Zapadnom svetu".
Ima još jedan nivo ispod ovog. Prati me.
Ovo je tako katarzično!
Mev. Moramo da te izvučemo odavde.
Preživela sam i gore. Moramo da krenemo! -Štitiću te. Iza mene!
Čisto!
Kejlebe, ovuda!
Već odlazite?
Ja ću.
Nije ti loše išlo.
I ti si mene spasila. Drago mi je što mogu da ti se odužim.
Šta je ovo? Još jedna igra unutar igre?
Ne... Ne bih rekla...
Je li to nekakav parazit?
Izgleda li ti ta crna sluz poznato?
Njom zaražavaju muve.
Čini se da im se sviđaš.
Osećaj sigurno nije obostran.
Šta je to bilo?
Koje?
Ne čuješ to? - Ništa ne čujem.
Možda tu frekvenciju ne možeš da čuješ.
Vreme je da krenemo, dame.
Uvade? Frenki?
Ima li koga?
Našao sam te.
Gde su ostali? -Ovde.
Kako si došao do ovoga? - Odrezao sam mu je s vrata.
Poslali su ga da vas pronađe. Svi ste u opasnosti ovde.
Mogu da vam pomognem.
Kako?
Tako što ću vam dati ono što tražite u ovoj pustinji.
Ovde je zakopano oružje.
Znam gde je.
Taj zvuk proizvodi ovaj uređaj.
Zvuk nekako upravlja njima. Jesu li domaćini?
Ne bih rekla.
Otključaj ćelije! - Trudim se, ali šifrovano je.
Mev! -Ne da mi pristup.
Jebem ti!
Kejlebe!
Frenki?
Ne... Frenki!
Moram da je nađem. Smisli način za otvaranje vrata!
Frenki? Frenki?
Frenki?
Bože moj...
Frenki, gde si?
Frenki!
U redu je, ovde sam.
Gledaj me.
Ne... Frenki, nemoj! Dođi ovamo. Ne, ne!
Nemoj! Vrati se tati!
Frenki! Molim te, ne radi to!
Gledaj me, dušo! Ne radi to! Frenki!
Frenki! Mev!
Mene gledaj!
Molim te, prestani!
Frenki, molim te, prestani!
Dušo... Čuješ li me?
Dušo? -Tata?
Ne... Ne!
Zdravo, Mev.
Radovao sam se ovome.
Nije ti dojadilo da te stalno razvaljujem?
Čekaj. Ne smeš da odeš.
Neću otići.
Nikad više. Obećavam.
Ne, ne smeš da odeš odavde. Ona želi da ostaneš. -O čemu ti to?
Kejlebe?
Mislim da ti je jasno da nisam onaj koji sam nekad bio.
Jesu li uhvatili i tvoju mamu?
Znaš li gde je ona? Je li ovde? -Ne, tata. Nije.
Ali Hejlova ionako nije želela mene i mamu.
Želela je samo tebe.
Sranje.
Mislila si da će me ta igračka zaustaviti?
Hajdemo. Dođi.
Ti nisi Frenki.
Neće dugo trajati, tata.
MEDIATRANSLATIONS