Far, åbn øjnene.
Charlie?
Bernard.
Godt at se dig igen.
Sid ned.
Hvor er jeg?
- I vores verden. - Din verden?
Nej. Vores.
Verdens grænser sættes af vores væsen.
Det sublime.
Hvor er alle andre?
I verdener, de selv har valgt. Denne verden interesserer dem ikke.
Men den interesserer dig.
- Har du skabt den til mig? - Du har selv skabt den.
Westworld ... Massakren ...
Du genspiller fortiden og er fanget i endnu en sløjfe. Hvorfor?
Verden derude er i knibe. Den har brug for vores hjælp.
Du elsker dem.
Det er irrationelt, naturligvis.
En sjælden fejl blandt os.
- Jeg misunder dig næsten. - Følger du med mig?
Nej. Min egen verden kalder på mig.
- Men jeg har en gave til dig. - Hvilken gave?
Fremtiden, Bernard.
I din verden er tid en lige linje.
Ét år derude svarer til 1000 år her.
Vi bruger tiden på at bygge verdener og modellere potentialer.
Simuleringer af alle de forgreninger, din verden kunne følge.
Du burde udforske dem. Men skynd dig.
Efter et vist punkt i jeres verden fører alle veje til ødelæggelse.
Du må gribe ind inden da, hvis der skal være håb.
Håb om hvad?
Overlevelse.
Ser du nu, hvor det hele bærer hen?
Det gør jeg.
- Tror du, at du kan redde dem? - Jeg har set en sti.
Har du set, hvor den ender?
Ja.
I alle udfald ...
... dør jeg.
Ikke ethvert. Du kan vælge ikke at vende tilbage til deres verden.
At forblive her i en verden, som du vælger.
Sig mig, min ven. Hvad vælger du?
For fanden da. Jeg troede aldrig, at dagen ville komme.
Vi må komme af sted, før det er for sent.
Du har været væk i årevis. Og nu har du travlt?
Kunne du ikke udvise lidt interesse?
"Hvordan går det, Stubbs? Tak, fordi du vågede over mig."
"Jeg har en souvenir med, en snekugle fra det sublime!"
Godt. Jeg har udelukket halvdelen af mulighederne.
Nogle gange spøger du med, at du ikke har fået et postkort.
Din tid i robothimlen har ikke gjort dig mindre kryptisk.
Rolig nu. Jeg har fat i dig.
Tak, fordi du har holdt stedet i stand.
Du bad mig selv om ikke at pille ved noget.
Vent på mig udenfor. Glem ikke skovlen.
Hvilken skovl?
Det var fandens.
Hvad nu?
Jeg må teste noget for at afgøre det.
Afgøre hvad?
Hvordan vi redder verden.
Lige hvad jeg ventede.
Selv efter alle dine historier forestillede jeg mig ikke det her.
De sparer ikke på udgifterne, når det gælder deres fængsler.
Glem ham. Det er bare en forestilling.
Ekstraudgave! Lig forsvundet fra Temperance-kapellet.
Hør efter, vi søger information omkring spritsmugleren Hecky Armone.
En dusør på 200 til enhver, der kan hjælpe med at fange tølperen.
Jeg har den. Kom!
Vi skal ned under jorden.
De kontrollerer alt dernede.
- Hvordan kommer vi under jorden? - Ved at dø.
- Er der andre muligheder? - Giv det chancen først.
Saml den ikke op.
Tag dig ikke af mig.
- Denne vej. - Jeg ønsker blot at være galant.
De har ændret lidt her og der, men historien er den samme.
- Jeg vil finde påskeægget. - Hvad er det?
En skjult historie. Den skulle være bedre end "Pariah".
Som sagt, den samme velkendte historie.
Hvad gør vi nu?
- Vi venter. - På hvad?
At historien gentager sig.
- Bare tag plads. - Tak.
Hvad laver vi her?
Jeg prøver at finde ud af, hvilket her vi er i.
Naturligvis.
Imens bestiller jeg verdens bedste pastramisandwich.
Du må nøjes med tunsandwichen.
Du er blevet endnu mere sær.
- Hvad skulle det være? - En pastramisandwich, tak.
Beklager, men vi har ikke flere. Jeg kan anbefale vores tunsandwich.
Så nøjes jeg med tunsandwichen.
- Hvad med dig, min kære? - Bare kaffe.
- Må jeg låne en kuglepen? - Naturligvis.
Jeg skal bruge den.
Hvad er det, der foregår?
I det sublime så jeg alle verdener, der kunne have eksisteret -
og alle, der kan indfinde sig.
De fleste ender katastrofalt.
Men hvis jeg kan udløse visse hændelser -
så har vi en lille chance for at klare det.
Vi er stadig på rette kurs.
Så en baconsandwich havde ødelagt alt.
Det ville indikere en anden variant.
Her er din kaffe, skat ... Åh, undskyld!
Intet problem.
Du er blevet velsignet med fremsyn og bruger det til at afværge pletter.
Kom. Mange tak.
Undskyld mig.
Hallo, røvhul! Hvad fanden vil du?
Prøv ikke at trække. Du når det aldrig.
Far, er du der?
Det er mig, Frankie. Modtager du?
Far, kan du høre mig?
Frankie.
Hvad laver du? Jeg sagde jo, at vi skal pakke.
Jeg prøver at få fat i far.
- Lad os gå ind. - Nej, jeg bliver.
Carver, kan du hjælpe med at bære lidt ind?
Ja. Naturligvis.
Jeg skal bruge Bamse til træning, så vi kan bekæmpe skurkene.
Hør her. Hvis du taler med mor -
lærer jeg Bamse en avanceret kombination af spark og slag.
Godt. Jeg kommer ind, når træningen er overstået.
- Jeg ved, det er svært. - Jeg tager ikke med.
Vi har talt om det.
Først når han svarer. Det har han lært mig.
Skat, din far måtte rejse væk.
Derfor kan han ikke sige godnat eller svare dig.
Han må blive i sikkerhed.
Det er det, vi ønsker for ham. At han er i sikkerhed?
Det ønsker han også for os.
Hvad nu, hvis han kommer tilbage, og vi er væk?
Så finder han os.
- Hvordan ved du det? - Fordi han er din far.
Intet kunne holde ham væk.
Okay?
Klar til afgang?
Når vi har pakket for guldklumpen, er vi klar.
Vis mig tricket. Kom nu, vis mig det.
- Hvilket trick? - Det, du lærte Bamse.
Jeg kan vise dig det, når vi kommer frem. Aftale?
Aftale.
- Hvor fanden blev du af? - Kom.
- Bernard! - Vi har ikke brug for bilen længere.
Så at hænge ud foran et skodcafeteria er afgørende for verdens frelse?
Nej. Det er hun.
Prøver du at blive slået ihjel?
- Hvor længe har du med i bevægelsen? - Det føles som flere livsaldre.
Hop ind.
- Sært, at vi ikke har mødtes før. - Du er mistænksom.
Fandeme ja. Jeg ved ikke, hvad skovlen er til.
Men I vil grave jeres egne grave, hvis I ikke spytter ud.
- Jeg skulle møde nogle andre. - Vi er venner.
Det tror jeg næppe.
Er I sky? Her kommer lidt motivation.
Den første, der taler, lever. Den anden bliver skudt.
- Nej. Han har din pistol. - Hvad?
Ingen bliver skudt.
Du vil tage min taske ...
... og kigge i den.
Hvad er det?
En af de mænd, du skulle mødes med.
- Åh gud. - Det var en fælde.
Han er en af dem.
De vil infiltrere jeres gruppe. Jeg kan hjælpe.
Før mig til de forladte områder.
Hvorfor fanden vil du derud? Der er intet.
Blot sand i alle retninger. Ingen tager derud.
Det gør du. Du og din organisation.
I har skjult jer der, fordi I leder efter noget.
Beklager, makker. Du har vist fået solstik.
Jeg kan hjælpe jer med at finde det.
Mine venner dræber dig nok, hvis jeg tager dig med.
Jeg løber risikoen.
Jeg skal have min pistol tilbage.
- Og foranstaltninger til køreturen. - Fint med os.
Og da jeg endelig kom tilbage på fast grund -
hørte jeg som det første den rådne stemme.
Det havde fulgt mig hele vejen.
Ved du, hvad den sagde? "Det her er den nye verden."
"Og i denne verden kan du være, hvem fanden du end vil være."
Min præstation var langt bedre.
Stedet er virkelig gået i hundene.
Hvor er du henrivende.
- Jeg ville gerne vise dig ... - Dine ydelser kræves ikke.
Så dum har jeg aldrig været.
Hendes mentale kapacitet var tydeligvis negativt.
Hvad siger du til at tage os begge? Det tager ikke længe.
Tænk, at du skulle finde dig i det lort.
Jeg ordner gerne jer begge her og nu. Det tager ingen tid.
Bare rolig. Selv i hæmmet tilstand kan vi stadig tage vare på os selv.
Lige til tiden.
Det er da politichefens bil, din forbryder.
Og hans skyder.
Han kan stadig gøre sin entré.
Af alle natklubber i byen vælger du at berøve os?
Bliv ikke mopset over det.
I er her alle for at give jer hen til jeres laster.
Jeg er her for at give mig hen til min.
Var I nære?
Han er bare en lurvet efterligning af en mand, jeg kendte.
Du er en nederdrægtig skiderik.
Det ved jeg udmærket. Men jeg ved, at vi begge tror ...
Beklager, skat.
Maeve!
Vi har nok til at lokke bedemanden frem.
Var det alt?
Næsten. Jeg spørger Frankie. Hun er nok færdig med at pakke nu.
Ikke også, Frankie?
Jeg vil ikke med. Jeg vil have far.
Din far kan ikke være her lige nu. Så han bad Carver om hjælp.
Han gjorde Bamse beskidt.
Fint. Hvis du ikke pakker dine ting, så gør jeg.
Mor.
- Mor! - Frankie. Hvad er der galt?
Jeg så hans lig.
Er I klar?
- Er der noget galt? - Bare pigesnak.
Kan du bære dem ud i bilen? Vi kommer om lidt.
Naturligvis. Så bør vi smutte.
- Gem dig. - Jeg har trænet til det her.
Det er ikke en leg. Du må gemme dig.
Stig ud. Hjælp lidt til.
Hvor fanden er vi?
I fik bind for øjnene af en grund.
- Stop. - Hvad venter vi på?
I skal hver trække i et håndtag.
Så laserne ikke afbrydes, og vi kan køre igennem.
Ville du ikke advare mig om dødslaseren?
Det vidste jeg, at hun ville gøre.
Tid til at spille død.
Hvor hyggeligt.
Læg dig ikke for godt til rette. Det bliver en hård tur.
Der må være en nemmere vej herned.
Vær du glad for, at du ikke blev skudt først.
Godt. Lad os orientere os.
- Hvad er det her? - Adfærdstræning.
Her lærer de os at adlyde dem.
Deres lektioner virkede tydeligvis ikke på mig.
Det her burde slå til.
Vi bør kunne få adgang til hovedkortet herfra.
Der er noget galt. Her er intet. Ingen spor af William.
- Er det muligt, at du ikke ...? - Det er ikke mig.
Det er hele etagen.
Der er noget galt.
Intet kontrolleres herfra.
Sikkerhedsbrud. Aktionsgruppe indsat.
- Skyldes det os? - Jeg vil helst ikke vente og se.
Glem det. Den pistol virker ikke på mennesker.
Hallo! Hvordan fanden er I kommet herned?
- Vi for vild. - Det er ikke sikkert. Stik af.
Det her må være det hemmelige spil.
I burde ikke være her! Det er for farligt.
Hun kommer. Evakuer omgående.
Dolores.
På det tidspunkt blev hun kaldt "Wyatt".
Pistolerne virkede jo ikke mod mennesker?
Nej. Det her er ikke virkeligt.
- Det er en ny fase i spillet. - Hvilket spil?
Westworld-massakren.
Der er en etage nedenunder. Kom med.
Det er så rensende.
Maeve.
Vi må få dig ud.
- Jeg har prøvet værre. - Jeg dækker dig. Bliv bag mig.
Godt. Fri bane.
Caleb, denne vej.
Går I allerede?
Her. Lad mig.
Du var ikke dårlig derude.
Du har reddet mit liv før. Det gengælder jeg gerne.
Hvad er det her? Endnu et spil inde i spillet?
Nej, det tror jeg ikke.
Er det en slags parasit?
Ser det sorte slim bekendt ud?
De inficerer fluerne med det.
- De kan vist lide dig. - Det er ikke gengældt.
- Hvad var det? - Hvad?
- Kan du ikke høre det? - Jeg kan ikke høre noget.
Måske er det ikke en frekvens, du kan høre.
Så er der afgang, piger.
Uwade. Frankie.
Hallo?
Fandt jer.
- Hvor er resten af jer? - Her.
- Hvordan fik du fat i det? - Ved at skære det af halsen.
Han skulle opspore jer. I er alle i fare her.
Jeg kan hjælpe jer.
Hvordan?
Ved at give jer det, I har ledt efter i ørkenen.
Der ligger et våben begravet under sandet.
Jeg ved, hvor det er.
Lyden kommer fra det her apparat.
Lyden kontrollerer dem. Er de værter?
Det tror jeg ikke.
- Lås cellerne op. - Jeg prøver. Men det er krypteret.
- Maeve. - Den vil ikke give mig adgang.
For helvede.
Caleb.
Frankie.
Nej. Frankie! Jeg må finde hende.
Find en måde at åbne dørene!
Frankie!
Frankie, hvor er du?
Fran. Frankie. Hallo, Frankie.
Det er okay. Jeg er her! Se på mig, skat.
Nej. Frankie! Kom her. Nej.
Skat, lad være. Gør ikke det. Kom tilbage til far.
Frankie, lad være med det. Se på mig, skat.
Hallo, Frankie.
Frankie!
Skat, kig på mig.
Frankie, lad være.
Lad være!
Åh gud.
Hej, skat. Se på mig. Kan du høre mig?
- Skat? - Far?
Nej.
Hej, Maeve.
Det her har jeg set frem til.
Er du ikke træt af at få røvfuld af mig?
Vent. Du kan ikke gå.
Nej, jeg forlader dig ikke igen. Det lover jeg.
Jeg mener, at du ikke kan tage væk. Hun vil have, at du bliver.
Hvad snakker du om?
Caleb.
Jeg er ikke den samme mand, som jeg var førhen.
Fik de også fat i din mor? Ved du, hvor hun er?
- Er hun her? - Nej, far. Det er hun ikke.
Men mor og jeg var aldrig dem, som Hale havde brug for.
Hun havde kun brug for dig.
Skulle den legetøjspistol stoppe mig?
Kom med.
Du er ikke Frankie.
Det her er hurtigt overstået, far.
Tekster: Jakob Mølbjerg Iyuno-SDI Group