Pappa, åpne øynene.
Charlie.
Bernard.
Godt å se deg igjen.
Sett deg.
Hvor er jeg?
- Du er i vår verden. - Din verden?
Nei. Vår.
Verden er like grenseløs som skapningene vi er.
Det sublime.
Hvor er de andre?
I verdener de selv valgte. De er ikke interessert i denne verdenen.
Den interesserer deg.
- Så du laget denne for meg? - Du laget den for deg selv.
Westworld... Massakren...
Du spiller fortiden om igjen. Fast i en ny sløyfe. Hvorfor?
Verden der ute er i trøbbel. Den trenger vår hjelp.
Du elsker dem.
Det er irrasjonelt. Et sjeldent lyte hos noen som oss.
- Jeg misunner deg nesten. - Blir du med meg?
Å nei. Mine egne verdener kaller på meg.
- Men jeg kan gi deg en gave. - Hvilken gave?
Fremtiden, Bernard.
I din verden er tiden en rett linje.
Ett år der er et årtusen her.
Vi bruker tiden til å bygge verdener, modeller av muligheter-
simuleringer av alle veier din verden kunne ta.
Jeg foreslår at du utforsker dem. Men du må være rask.
Forbi et visst punkt i din verden ender alle veier i ødeleggelse.
Du må gripe inn før det for at det skal være noe håp.
- Håp om hva? - Overlevelse.
Forstår du nå hvor dette er på vei?
Ja.
- Tror du at du kan redde dem? - Jeg har sett en vei.
Har du sett hvordan det ender?
Ja.
I alle scenarioer...
...dør jeg.
Ikke alle scenarioer. Du kan velge ikke å dra tilbake til deres verden.
Bli her i den verdenen du ønsker.
Si meg, min venn, hva blir det til?
Jøss... Jeg trodde denne dagen aldri ville komme.
Vi må dra før det er for sent.
Du har vært borte i årevis. Har du det travelt nå?
Kan du ikke stille noen høflighetsspørsmål?
"Hvordan går det, Stubbs? Takk for at du passet på meg."
"Jeg tok med en suvenir til deg. En snøkule fra Det sublime."
Bra. Jeg har eliminert halvparten av mulighetene.
Noen ganger drar du en vits om ikke å få postkort.
Tiden i robothimmelen gjorde deg ikke mindre elliptisk.
Rolig. Jeg har deg. Rolig.
Takk for at du holdt stedet rent.
Du ba meg om ikke å forstyrre noe.
Jeg møter deg utenfor. Ikke glem å ta med spaden.
Hvilken spade?
Nei, har du sett...
Hva nå?
Jeg må teste et par ting for å vite...
For å vite hva?
Hvordan vi redder verden.
Hvorfor skulle jeg forvente noe annet?
Selv etter alle historiene dine hadde jeg ikke sett for meg dette.
De sparer ikke på kostnadene på fengslene sine.
La ham være. Alt er en sideforestilling.
Siste nytt! Lik forsvunnet fra Temperance likhus.
Vi er ute etter all informasjon om spritsmugleren Hecky Armone.
En belønning på 200 dollar til alle som tør å ta drittsekken.
Jeg har den. Vi stikker!
Vi må komme oss under jorden.
De styrer alt derfra.
- Hvordan skal vi klare det? - Vi dør.
- Har vi et annet alternativ? - Ikke avskriv det før du har prøvd.
Ikke plukk den opp.
Ikke bry dere om meg.
- Denne veien. - Prøver å være en gentleman.
De har gjort noen endringer, men historien er den samme.
Jeg vil finne påskeegget.
- Hva er det? - Et skjult narrativ.
Det skal være bedre enn Pariah.
Som jeg sa, samme gamle historie.
Så hva gjør vi nå?
- Vi venter. - På hva da?
På at historien gjentar seg.
BENSIN, MAT, LOSJI
- Hvor dere vil. - Takk.
Hva gjør vi her?
Jeg prøver å finne ut hvilket her som er her.
Mens du gjør det, forsyner jeg meg med "verdens beste pastramisandwich".
- Du tar til takke med tunfisken. - Du kom tilbake rarere enn da du dro.
- Hva vil dere ha i dag? - Jeg tar pastramisandwichen, takk.
Beklager, men vi er tomme. Men vi lager gode tunfisksandwicher.
Jeg tar til takke med tunfisken.
- Og du, kjekken? - Bare kaffe til meg.
- Får jeg låne en penn? - Selvsagt.
Jeg vil trenge den.
Kan du fortelle meg hva som foregår her?
I Det sublime så jeg alle verdenene som kunne ha vært-
og alle verdenene som kan komme. De fleste ender i katastrofe.
Men hvis jeg kan utløse visse hendelser-
har vi en liten sjanse til å klare oss.
Vi er fortsatt på rett spor.
Hadde jeg bestilt BLT, hadde vi vært ferdige?
Da ville vi utløse en annen variant.
Her er kaffen din. Jeg beklager.
Ikke noe problem.
Du har fått en profetisk gave og bruker den til å bekjempe flekker.
La oss dra.
Takk.
Unnskyld meg.
Drittsekk, hva i helvete vil du?
Du får den aldri ut i tide.
Pappa, er du der ute?
Det er meg, Frankie. Hører du meg?
Pappa, hører du meg?
Frankie.
Hva gjør du her? Jeg sa at vi må pakke.
Jeg prøver å nå pappa.
- Kom, så går vi inn. - Nei, jeg blir.
Carver, kan du hjelpe meg å bære inn noe av dette?
Selvsagt.
Jeg trenger Bear Bear til treningen. Så vi kan bekjempe skurkene.
Hva med dette? Du snakker med mamma-
og jeg lærer Bear Bear min mest avanserte spark-slagkombinasjon.
Ja? Ok. Jeg kommer tilbake når treningen er ferdig.
- Jeg vet at dette er vanskelig. - Jeg drar ikke.
Vi har snakket om dette.
Ikke før han svarer. Det lærte han meg.
Faren din måtte reise bort, ok?
Det betyr at han ikke kan si god natt som han vil, eller svare deg.
For han må være trygg.
Og det er vel det vi ønsker for ham? Å være trygg?
Han ønsker det for oss også.
Men hva om han kommer tilbake og vi ikke er her?
Da finner han oss.
- Hvordan vet du det? - Fordi han er faren din.
Og ingenting holder ham unna.
Ok?
Klar til å dra?
Når jeg får pakket denne gullklumpen, er det nok klart.
Vis meg trekket. Kom igjen, vis meg trekket.
- Hvilket trekk? - Det du lærte Bear Bear.
Hva om jeg viser det når vi kommer til skjulestedet? Avtale?
Avtale.
- Hvor ble du av? - Kom igjen.
- Bernard... - Vi trenger ikke bilen lenger.
Så å henge utenfor en drittkafé er nøkkelen til å redde verden?
Nei. Det er hun.
Har du et dødsønske?
- Hvor lenge har du jobbet for saken? - Det virker som livstider.
Sett dere inn.
- Overraskende at vi aldri har møttes. - Du er mistenksom.
Det kan du banne på. Jeg vet ikke hva spaden er til-
men dere graver gravene deres om dere ikke forteller hvem dere er.
- Vi er venner. - Ikke fra mitt ståsted.
Sjenert? Hva med litt motivasjon?
Den første som snakker, lever. Den andre blir skutt mellom øynene.
- Nei, for han har pistolen din. - Hva?
Ingen skal bli skutt.
Du skal ta bagen min...
...og se inni.
Hva er dette?
En av mennene du skulle møte.
- Herregud... - Det var en felle.
Han er en av dem.
De har prøvd å infiltrere dere. Jeg kan hjelpe.
Du må ta meg til de fordømte områdene.
Hvorfor i helvete vil du det? Det er ingenting der.
Det er bare sand i mils omkrets. Ingen drar inn der.
Det gjør du. Du og organisasjonen din.
Dere har gjemt dere der fordi dere leter etter noe.
Beklager, kompis. Du har vært for lenge i solen.
Jeg kan hjelpe dere å finne det dere leter etter.
Vennene mine dreper deg hvis jeg tar deg med inn.
Jeg tar sjansen.
Jeg må få tilbake pistolen min.
- Og litt sinnsro på turen. - Det er greit for oss.
Da jeg endelig kom tilbake på land-
var det første jeg hørte den råtne stemmen.
Den hadde fulgt meg hele veien.
Vet du hva den sa? Den sa: "Dette er den nye verden."
"Og i denne verdenen kan du være hvem faen du vil."
Jeg sa det mye bedre.
Dette stedet har gått i dass.
Så herlig du er.
- Jeg vil ta deg med opp og vise... - Dine tjenester er ikke nødvendige.
Jeg var aldri så dum.
Hva? Hennes totale appersepsjon er åpenbart negativ.
Hei. Hva sier du til to for én? Vi blir fort ferdige med deg.
Herregud, tenk at du måtte tåle dette.
Jeg tar gjerne dere begge her. Ta det med ro, det går fort.
Ikke vær for lei deg. Selv når vi er dumme, kan vi ta vare på oss selv.
Punktlig.
Det er sjefens bil, din kjeltring.
Maskinpistolen hans også.
Han kan fortsatt å gjøre entré.
Alle barene i byen, og så velger du å rane oss?
Ikke hiss deg opp.
Dere tilfredsstiller jo lastene deres. Jeg tilfredsstiller mine.
Sto du ham nær?
Ham? Nei. Han er bare en dårlig etterligning av en mann jeg kjente.
Du er en råtten drittsekk.
Jeg vet det. Men jeg vet at vi begge tror det samme...
Beklager, kjære.
Maeve!
Vi har nok agn til begravelsesagenten.
Er dette det siste?
Nesten. Jeg skal høre med Frankie. Hun er nok ferdig med å pakke.
Ikke sant, Frankie?
Jeg vil ikke bli med ham. Jeg vil ha pappa.
Han kan ikke være her nå, så han sendte Carver for å hjelpe.
Han gjorde Bear Bear skitten.
Greit. Hvis ikke du pakker, gjør jeg det.
Mamma. Mamma. Mamma.
- Mamma, mamma, mamma! - Hvor brenner det? Hva er galt?
Jeg så liket hans.
Klare til å dra?
- Hva gikk jeg glipp av? - Bare jenteprat.
Kan du bære dem ut til bilen? Vi kommer straks.
Selvsagt. Vi bør dra etter det.
- Du må gjemme deg. - Jeg kan hjelpe.
Dette er ingen lek. Du må gjemme deg nå, ok?
Gå ut. Gjør noe nyttig.
Hvor i helvete er vi?
Det er en grunn til at du hadde bind for øynene.
- Stopp! - Hva? Hva tar sånn tid?
Hver av dere må dra i et av håndtakene.
Så laserne ikke brytes og vi kan passere.
Du ville ikke advare meg om dødslaseren?
Jeg visste hun ville gjøre det.
På tide å spille død.
Dette er jo koselig.
Ikke bli for komfortabel. Det blir en humpete tur.
Det må være en enklere måte å komme ned hit.
Vær glad du ikke måtte bli skutt først.
Ok, la oss finne ut hvor vi er.
- Hva er dette? - Atferdstrening.
Der de lærer oss å lyde deres befalinger.
Treningen festet seg tydeligvis ikke på meg.
Dette bør holde.
Vi bør kunne få tilgang til kartet herfra.
Noe er galt. Det er ingenting her. Ingen tegn til William.
- Er det mulig du ikke... - Det er ikke meg. Det er hele nivået.
Noe er galt.
Ingenting blir styrt herfra.
Sikkerhetsbrudd. Beredskapstropp sendt ut.
- Gjelder det oss? - Jeg vil ikke bli og finne det ut.
Ikke bry deg. Det våpenet virker ikke på mennesker.
Hei! Hvordan kom dere ned hit?
- Vi gikk oss vill. - Det er ikke trygt. Dere må løpe.
Her er det hemmelige spillet.
Ingen av dere bør være her! Det er farlig.
Hun kommer. Evakuer umiddelbart.
- Dolores? - Hun kalte seg "Wyatt" i denne fasen.
- Våpen virket jo ikke på mennesker. - Det gjør de ikke. Det er ikke ekte.
- Det er et nivå i spillet. - Hvilket spill?
Westworld-massakren.
Det er et nivå til under dette. Følg meg.
Dette er så rensende.
Maeve...
Vi må få deg ut herfra.
- Jeg har opplevd verre. Vi må gå. - Hold deg bak meg.
Ok. Klart.
Caleb, denne veien.
Drar dere allerede?
Her, la meg.
Du var ikke så verst der ute.
Du reddet livet mitt. Jeg er glad for å gjengjelde tjenesten.
Hva er dette? Enda et spill i spillet?
Nei, jeg tror ikke det.
Er det en slags parasitt?
Ser den svarte guffen kjent ut?
De infiserer fluene med det.
- De ser ut til å like deg. - Følelsen er ikke gjensidig.
Hva var det?
Hva da?
- Hører du det ikke? - Jeg hører ingenting.
Kanskje det ikke er en frekvens du kan høre.
På tide å dra, damer.
Uwade. Frankie.
Hallo?
Fant deg.
- Hvor er resten av dere? - Her.
- Hvordan fikk du tak i dette? - Ved å skjære det av halsen hans.
Han ble sendt for å finne dere. Alle her er i fare.
Jeg kan hjelpe dere.
Hvordan da?
Ved å gi dere det dere har lett etter i ørkenen.
Et våpen er begravd i sanden.
Jeg vet hvor det er.
Lyden kommer fra dette apparatet.
Lyden styrer dem på et eller annet vis. Er de verter?
Jeg tror ikke det.
- Lås opp cellene. - Jeg prøver, men det er kryptert.
- Maeve! - Det slipper meg ikke inn.
Helvete.
Caleb...
Frankie?
Nei... Frankie! Jeg må finne henne.
Finn en måte å åpne dørene!
Frankie! Frankie!
Frankie!
Frankie, hvor er du?!
Fran... Frankie! Jeg... Frankie. Hei, Frankie!
Det går bra. Jeg er her, ok? Frankie. Se på meg, kjære.
Nei. Frankie, nei, nei, nei. Kom hit. Kom hit. Nei...
Kjære, kom hit. Ikke... Ikke gjør det. Kom tilbake til pappa.
Ikke gjør det, Frankie. Ok? Se på meg, kjære. Ikke gjør det.
Frankie...
Frankie! Frankie! Maeve!
Hei, kjære, se på meg!
Frankie, vær så snill, ikke...
Nei, vær så snill.
Herregud...
Hei, vennen. Se på meg. Hører du meg?
- Kjære? Kjære... - Pappa?
Nei... Nei.
Hei, Maeve.
Jeg har gledet meg til dette.
Er du ikke lei av at jeg slår deg?
Vent. Du kan ikke dra.
Nei, jeg drar ikke. Aldri igjen, ok? Jeg lover.
Du kan ikke dra herfra, mener jeg. Hun vil at du skal bli.
Hva snakker du om?
Caleb.
Du vil nok oppdage at jeg ikke er mannen jeg var.
Tok de moren din også? Vet du hvor hun er?
- Er hun her? - Nei, pappa. Det er hun ikke.
Men jeg og mamma var aldri de Hale trengte uansett.
Alt hun trengte, var deg.
Trodde du virkelig at den lekepistolen skulle stoppe meg?
Kom igjen. Kom. Kom.
Du er ikke Frankie.
Dette tar ikke lang tid, pappa.
Tekst: Kay Morten Magelie Iyuno-SDI Group