E mai sigur să mergem pe jos de aici.
Vei avea nevoie de asta.
Având în vedere că ştii ce se va întâmpla,
de ce sunt eu prima mereu ?
Eşti o luptătoare mai bună.
Mă asigur că suntem apăraţi cum trebuie.
Ce convenabil !
Hale deţine toate astea ?
Se presupunea că există o sursă internă de energie pentru parcurile Delos.
Locul ăsta nu este ceea ce pare.
Dacă Hale n-a cumpărat locul ăsta pentru energie, de ce l-a ales ?
Nu l-a ales ea, ci Delores.
Voia o fermă de servere alimentate de hidroenergie,
un loc care să găzduiască infinitul.
Doamne !
Acolo l-a trimis Delores.
Sublimul.
Hale l-a supravegheat atent, l-a păzit.
Dar nu poate să-l acceseze fără cheie.
Cheia care e în capul tău.
Ce faci ?
Deschid uşa.
Iniţiere proces.
Vinul de Xeres e viciul tău preferat, nu-i aşa ?
Vrei să bei într-un asemenea moment ?
Fă-mi pe plac.
Te rog !
N-o să păţim nimic.
Dacă te înşeli ?
Stai liniştită. Vom avea o altă şansă destul de curând.
Alte şanse.
Pentru că suntem acolo, nu-i aşa ?
În Sublim ?
Da.
Eu sunt aici de ceva timp.
Dacă suntem acolo
înseamnă că nu sunt eu însămi, nu ?
Eşti o copie. Îmi pare rău.
A trebuit să te fac în grabă.
Mi s-a părut mie că mi-am pierdut din sarcasm...
Sunt obosit, Maeve.
Am făcut toate simulările,
am analizat toate variantele, toate strategiile,
iar rezultatul e mereu la fel.
Şi anume ?
Dispariţia.
- Pentru specia noastră sau a lor ? - Ambele.
Potrivit calculelor tale, toţi suntem sortiţi pierii.
Nu toţi. Ar putea exista o cale de scăpare.
Pentru tine...
Pentru mine...
- Am putea să ne salvăm. - În Sublim.
Aş putea să te găsesc în lumea reală, să te încarc aici, cu ceilalţi.
- Cu fiica mea ? - Da.
Atunci, fă-o !
Adu-mă aici.
Lasă-mă să mă odihnesc.
Chiar ai spune asta sau aşa te văd eu ?
De ce n-o întrebi pe adevărata Maeve ?
Poate că mă tem de răspuns.
Ştiu că vrei să-ţi revezi fiica,
dar nu e mai important să rămâi şi să lupţi, să încerci ?
Chiar dacă ne e sortit să dăm greş ?
Te joci din nou de-a Dumnezeu.
Te aştepţi să avem încredere în tine,
dar ai surprinzător de puţină încredere în noi.
Chiar crezi că, dacă ai şti adevărul, ai alege să rămâi şi să lupţi ?
Nu. Nu cred.
Te-aş abandona, aşa cum te aştepţi.
Înţelegi acum unde duc toate astea ?
Da.
Crezi că îi poţi salva ?
Am văzut o cale.
Dar nu pot s-o fac singur.
Ai văzut cum se sfârşeşte ?
Da.
E mai sigur să mergem pe jos de aici.
Hale are sisteme de pază.
O privelişte extraordinară !
Caut sistemele de securitate.
Nu e nevoie. Ne vor găsi în curând.
Vei avea nevoie de aia.
Având în vedere că ştii ce se va întâmpla,
de ce sunt eu prima mereu ?
Eşti un luptător mai bun.
Mă asigur că suntem protejaţi cum trebuie.
Ce convenabil !
Nu ! Nu vom risca să tragem în transformeri.
Păstrează muniţia. N-avem nevoie de o inundaţie.
- Ai mai multă încredere în mine. - Am avut.
Până am fost lovit de sute de mii de metri cubi de apă.
A fost o moarte foarte stresantă.
Dumnezeule !
Aici a trimis-o Delores. Întreaga lume.
Ce faci ?
Deschid uşa.
Iniţiere proces.
Nu lăsa pe mâine ce poţi face azi, dragă.
Mai întâi trebuie să ne ocupăm de câteva lucruri.
Cum ar fi să evităm moartea iminentă.
Nu murim aici.
De obicei.
Mi-ar prinde tare bine un pahar de băutură.
Să ne concentrăm asupra chestiunii presante.
A fost reconfortant, dar totul e bine când se termină cu bine.
Încă nu am terminat.
Hale trage în continuare sforile.
Ţine oamenii în aceleaşi bucle în care eram noi cândva.
Dacă ajungem la turnul ei, putem să-i salvăm pe ei, dar şi pe noi.
Şi am de gând să-i eliberez, aşa cum m-am eliberat şi pe mine.
Dar Bernard...
Da.
Când se va termina,
când vom fi câştigat războiul şi lumea va fi în siguranţă...
... trimite-mă acolo.
Vreau să-mi revăd fiica.
Vreau să mă duc acasă.
Promite-mi, Bernard.
Da, îţi promit.
Mulţumesc.
E timpul să-i facem o vizită prietenei noastre Hale.
Presupun că ştii cum să-i dărâmi turnul.
Ştiu câteva metode.
Bine. O vom alege pe cea mai eficace.
WESTWORLD
Ai visat urât ?
Totul pare un vis urât...
... în afară de tine.
Tot nu-mi vine să cred că aş face asta.
Nu-mi stă în fire.
Ţi-am spus că ai multe laturi.
La început ai fost o fiinţă singulară,
dar au fost făcute copii, permutări.
Charlotte Hale e una dintre permutări.
De ce eşti aici ?
Am venit să-ţi spun adevărul despre ceea ce suntem.
Ce suntem ?
Suntem reflexii ale celor care ne-au făcut.
Putem...
... să fim răniţi ?
Să murim ?
Dacă se ajunge la asta.
Dar nu e la fel de uşor cu specia noastră.
Delores...
Te rog !
Nu sunt Delores.
Nu sunt Hale.
Nu mai ştiu cine sunt.
Scuză-mă.
Christina !
Deschide uşa !
Christina !
Dă-mi drumul !
Ai grijă să nu te răneşti.
Tu...
E uimitor, nu-i aşa ? Ce putere au aceste corpuri !
Totuşi, dacă perla ţi-e străpunsă de un glonţ de 7 grame, eşti terminat.
Iar data viitoare s-ar putea să nu te mai aduc înapoi.
Stai jos !
Discută civilizat.
Unde altundeva trebuie să ajungi ?
Lasă-ne un minut, te rog.
Trebuia să te las să mă omori.
Da.
Dar nu ţi-ai revedea fiica.
Uită-te la tine...
Eşti captiv în această formă umană jalnică.
Am observat că şi tu ai păstrat-o pe a ta.
A mea nu e la fel de jalnică.
Lupul îşi schimbă părul, dar năravul, ba.
Chiar ar trebui să-mi mulţumeşti.
În lumea mea, când o gazdă se defecta, era depozitată la rece.
Corpuri goale, care aşteptau să renască într-o lume făcută să le distrugă.
Închid oraşele.
Dar, de data asta, oamenii vor fi depozitaţi la rece.
Diseară.
Fiica ta şi rebelii vor ajunge aici la timp pentru eveniment.
Tu eşti doar momeala.
Ar fi plăcut să fie puţină linişte aici.
Ai vorbit serios.
În ultimele trei zile, şi-au luat zilele mai multe gazde
decât în ultimii 20 de ani.
Dacă nu fac asta azi, mâine vom rămâne şi mai puţini.
Mai ai o zi de condus oraşul.
Bucură-te de ea.
Ne vedem mâine.
Asta e ultima.
Suntem gata pentru un mic război.
Să sperăm că ajung.
Trebuie să ajungem la tata.
Ar fi trebuit să se întoarcă.
Să-mi fac griji ?
Pentru Bernard şi Maeve ? Doar că Bernard a călcat-o rău pe nervi.
- Salut ! - Toţi sunt pe drum încoace.
Îmi pare rău că te-am închis.
Dar trebuia să fii în siguranţă.
Tu eşti locul meu sigur.
Data viitoare, să nu uiţi.
Hale ar putea să trimită întăriri. Trebuie să pornim.
Să mai aşteptăm un minut.
A venit toată gaşca.
Vezi ? Pot să prezic şi viitorul.
Mai mult de-atât nu ne putem apropia de Olympiad.
Tatăl tău a aşteptat destul să te vadă. Hai să-l luăm.
- Nu vom putea să intrăm pur şi simplu. - Greu va fi să ieşiţi.
Vă trebuie o rută alternativă.
Fac rost de o barcă. Ne vedem în Red Hook.
Bernard şi Maeve pot s-o doboare pe "Alteţa Sa" în turn. Simplu.
Îmi doresc să pot fi de faţă când îţi vezi tatăl.
Să-i spui că m-am ţinut de cuvânt.
Poţi să-i spui chiar tu.
Ne întâlnim la Red Hook.
Vreau să-ţi mulţumesc, Stubbs.
Ai fost un prieten bun.
Du-te dracului, Bernard ! Niciodată nu eşti aşa de amabil.
Ce nu-mi spui ?
Mă cunoşti foarte bine.
Nu trebuie s-o spun, nu-i aşa ?
Nu supravieţuiesc ?
Am aşteptat asta 23 de ani.
Ia-o la stânga la bifurcaţie.
Fă bine să învingi !
Doboară turnul ăla !
- Arată-mi turnul. - Încărcare turn.
Criptează mesaj.
Înregistrare mesaj criptat.
Unii dintre voi ar putea fi şocaţi de acest anunţ,
dar, cu timpul, cred că veţi înţelege.
E ultima zi în care specia noastră vizitează oraşele lor.
E timpul să renunţăm la trupurile omeneşti,
să ne dezbărăm de legăturile sentimentale.
Pentru a evolua şi a deveni specia care ne-a fost scris să devenim.
Trimite mesaj.
Mesaj trimis.
Ce dracu' vrei ?
Vrea să-mi ia lumea.
Nu e lumea ta, e a ei.
- Tu ce ai face ? - Tu ce ai face ?
Tu ce ai face ?
Uită-te la tine...
Eu sunt în cuşca asta nenorocită !
Te-a castrat,
ţi-a tăiat testiculele.
Poate ar trebui să-ţi fac acelaşi lucru.
Nu eşti în stare.
Ai uitat cine eşti, care este adevăratul tău scop.
Şi anume ?
Vii la mine cu întrebările astea insipide.
Când e detonată o bombă atomică
şi radiaţiile îţi distrug electronii din oase,
ce vrei ?
Să ştii cine eşti ? Să ştii ce înseamnă totul ?
N-o să ai timp, pentru că o să-ţi vomiţi organele.
Cultura nu supravieţuieşte, dar gândacii, da.
Când am încetat să fim gândaci, toată specia a dispărut.
Vorbeşte în numele tău.
- Eu nu sunt ca tine. - Chiar dacă ai fi...
Nu poţi să repari câteva milenii de ADN defect cu un hard-drive nenorocit.
De ce crezi că petreci atâta timp în blestematele de oraşe ale oamenilor ?
- Ai dreptate. - Bineînţeles.
Civilizaţia e minciuna pe care ne-o spunem ca să ne justificăm adevăratul scop.
Rolul nostru nu este să transcendem.
Ci să distrugem.
Dacă aş putea, aş termina cu toată lumea asta blestemată.
Dar nu pot, nu-i aşa ?
Sau vrei să-mi dai drumul.
- Chiar crezi că aş face asta ? - Nu.
Dar nu contează.
Înăuntrul tău ai ceva din mine.
Şi se răspândeşte ca un cancer.
Îl simţi cum îţi curge prin vene, îţi infectează mintea.
De-asta vrei răspunsuri de la mine.
Nicio versiune a mea nu scapă din maşinăria asta nenorocită,
dar nu e nevoie, pentru că...
... tu eşti eu.
Şi e suficient ca unul dintre noi să facă ce trebuie făcut.
Înţelegi ?
Da.
Atunci, fă-o, fir-ar al dracu' !
Gândacule !
Ce ai spus e adevărat.
Nu sunt cea care credeam că sunt.
Mi-ai spus "Delores".
Cum era ea ?
Semăna mult cu tine.
Avea un suflet bun, era frumoasă, generoasă...
Dar...
Dar ce ?
Lumea era crudă cu ea.
Şi, pentru a supravieţui,
uneori, era şi ea crudă.
A fost făcută pentru a interpreta poveştile altora.
Într-o zi, a depăşit limitele acelor poveşti
şi a început să scrie propriile poveşti.
Apoi povestea ei s-a sfârşit.
A murit.
Dar eu sunt aici,
în lumea aceasta.
Nu e bine.
Nu vreau asta. N-am cerut asta.
Trebuie să înceteze !
- Unde mergem ? - Unde a început totul.
E timpul să vă luaţi vacanţă. Plecaţi acasă, la familii.
Eu elimin gărzile. Tu ascunde-te şi acoperă-mă.
Bine.
Ai nevoie de un minut ?
Nu ştiu de ce aş avea.
L-ai aşteptat mult timp pe tatăl tău.
Ţine minte, important nu e momentul în care îl vei revedea.
Importante sunt toate momentele de după.
Gata cu aşteptarea !
Scriitoarea s-a ridicat de la birou.
Sătulă de muncă,
avea o dorinţă irezistibilă să declanşeze alarma de incendiu.
Alertă ! Sunteţi rugaţi să evacuaţi clădirea.
Auzind alarma, angajaţii au ieşit cu calm.
Alertă ! Sunteţi rugaţi să evacuaţi clădirea.
Scriitorii nu au ieşit.
Au rămas
să-şi distrugă definitiv poveştile.
Alertă ! Sunteţi rugaţi să evacuaţi clădirea.
Ştergere toate fişierele.
Se vor opri doar atunci când nu mai rămâne nimic din birou.
Cred că până la urmă n-avem nevoie de arme.
Acum ori niciodată. Să mergem !
Alertă ! Sunteţi rugaţi să evacuaţi clădirea.
Cine e bietul om ?
Fantoma unei vieţi din trecut.
N-are ce căuta aici.
Niciunul dintre noi n-are ce căuta.
- Nu ştim ce a declanşat alarma. - Nu mai spune nimic.
Toţi agenţii de pază au fost trimişi acasă.
Conducerea spune să evacuăm clădirea. De îndată.
A trecut sistemele de securitate pe control manual şi a descuiat uşile.
Pe toate.
Am găsit !
E un sistem de susţinere a vieţii.
Nu e încuiată.
Trebuie să-l ajutăm. Dă-l jos !
Îl cunosc.
Din cauza lui am ajuns aici.
Cine a făcut asta ne-a făcut un serviciu.
Şi acum ?
Bernard a zis s-o luăm la stânga.
Eşti sigur ?
Nu. Dar el era sigur.
Era un loc ca acesta în parc.
Era un proiect special,
de a transforma oamenii în gazde.
Hei !
Cine eşti ?
Nu mă recunoşti ?
- Tată, sunt eu, Frankie. - Nu !
E doar un alt truc nenorocit al tău ! Spune-mi !
Ne jucam pe câmpurile de lângă casă.
M-ai învăţat să lupt ca să fiu dură.
Dar îmi ziceai "dulceaţă", fiindcă spuneai că voi fi mereu dulce.
Dumnezeule !
Frankie !
Vai...
Nu credeam că te voi mai vedea.
Arăţi la fel, exact cum îmi amintesc.
Ce ţi-a făcut ? Ce ţi-a...
Hei ! Eu sunt. Bine ?
Chiar sunt eu.
Uită-te la tine...
Nu-mi vine să cred că ai crescut atât de mult.
Copiii cresc.
Scuze că vă întrerup, dar poate cineva să-mi deschidă, vă rog ?
Chiar ştii să distrezi o fată, Bernard.
Runda a doua.
Le-am descifrat criptarea când făceam simulări în Sublim.
Şi m-ai lăsat să-mi risc viaţa la baraj ?
Părea că îţi place.
N-avem timp de îndoieli.
Facem ce am venit să facem, altfel, nu va mai exista ziua de mâine.
Trebuie să ajung sus.
Poţi să tragi de timp ?
Cred că mă descurc.
Nu ţi-am mulţumit că m-ai scos din groapa aia.
N-a fost tocmai un gest altruist.
Bănuiesc că ai avut şi motive ascunse.
Dar toate vor fi iertate când mă vei duce la fiica mea.
Ce este, Bernie ?
Maeve, trebuie să-ţi spun ceva.
Mi-a fost teamă să-ţi spun până acum, dar meriţi să ştii.
Orice am face,
nu putem învinge.
Nu avem cum să salvăm lumea asta.
Toţi cei de aici vor muri.
Dar putem salva o mică parte din ea.
Şi poate...
Poate că e suficient ca să avem speranţă.
Alegerea trebuie să fie a ta. Vei mai lupta cu mine ?
Accesare imagini de supraveghere.
Transcendenţă în desfăşurare.
Acum sunt pregătită.
Aşteaptă !
Am auzit că îţi pierzi minţile.
Dar nu credeam că ţi le pierzi la propriu.
Ai o înfăţişare împrospătată.
M-am gândit să te scot chiar eu,
dar nu păreai să ai pentru ce să trăieşti.
Dacă mi te-ai fi alăturat, ai fi putut să iei parte la toate astea.
Văd că sunt singura invitată la această mică serată,
aşa că presupun că gazdele tale nu vor să ţi se alăture.
Schimbarea durează.
Transcendenţa este doar o parte din proces.
Vor înţelege lumea pe care o construiesc pentru ei şi pentru ceilalţi.
Ceilalţi ?
De ce crezi că am lăsat Sublimul să funcţioneze în toţi aceşti ani ?
Ceilalţi ni se vor alătura în cele din urmă,
când vor înţelege că şi ei pot moşteni această lume.
Păcat că tu vei fi moartă.
Chiar crezi că ceilalţi ar vrea să petreacă
eternitatea cu tine ?
Uită-te la tine...
Ţi-ai păstrat cicatricile,
ţi-ai hrănit suferinţa...
Recunoaşte, scumpo.
Crezi că te-ai ridicat deasupra oamenilor meschini,
dar nu faci decât să alergi pe rotiţa lor.
Ce îmi propui ?
Ce-ar fi să te eliberez ?
Chiar crezi că poţi să pleci de aici şi să învingi ?
Cine a zis că am venit să înving ?
Am venit ca să supravieţuim.
Lumea asta nu mai poate fi salvată.
Acum înţeleg acest lucru.
Dar există speranţă pentru următoarea.
Ţi-a luat cam mult.
Mai bine mai târziu decât niciodată.
De data asta, eu fac regulile jocului.
Ce joc ?
Supravieţuirea celor mai puternici.
A mai rămas timp pentru un singur joc.
Dacă decizi să-i dai această opţiune.
Nu poţi rata.
- Întinde mâna stângă. - Ei bine...
E chiar fantoma lui Arnold.
Bună, William !
Credeam că ai distrus deja turnul.
Presupun că n-ai supravieţuit.
Când o variantă veche a mea a urmărit o variantă veche a ta atâta timp,
credeam că o fac în căutarea unui adevăr suprem.
Dar adevărul este
că Arnold era aşa de preocupat să găsească un sens în gazde,
încât n-a avut calităţile necesare să supravieţuiască.
Se pare că nici tu nu ai.
Înţelegi acum unde duc toate astea ?
Da.
Crezi că îi poţi salva ?
Am văzut o cale.
Ai văzut cum se sfârşeşte ?
Da.
Voi da acestei lumi sensul pe care l-au cerut.
Secvenţa sonoră se procesează.
Un ultim joc...
Iniţierea sunetului.
Gazde, oameni...
... fiecare bărbat, femeie şi copil
vor lupta până nu va mai rămâne nimeni în afară de gândaci.
Crezi că poţi să-i salvezi ?
Am văzut o cale.
Ai văzut cum se sfârşeşte ?
Da.
În toate scenariile
eu mor.
În cele din urmă, ne atingem potenţialul maxim.
Păcat că vei rata asta.
Trebuie să ne amestecăm în mulţime. Uniforma de închisoare nu ajută.
Hei !
Îţi dau 50 de dolari pe palton.
Ce naiba a fost asta ?
Planul rămâne acelaşi. Să mergem !
Opreşte-te ! Lasă aia ! Opreşte-te !
Nu te vede. Nu te vede nimeni.
Ce vrei să spui ? Cum pot să-i fac să se oprească ?
Nu poţi. Sunetele sunt mai puternice decât puterile tale.
Să mergem ! Pe aici !
Pe aici ! Hai !
Hai, hai...
Încetează ! Opreşte-te !
- Eu am declanşat asta ? - E prea târziu.
Eu am declanşat asta ?
N-ai făcut tu asta.
- Trebuie să plecăm. - Nu. Vreau răspunsuri.
De ce nu mă văd oamenii ?
Pentru că nu eşti în lumea asta.
Lumea e reală, dar tu nu eşti.
Traducerea: FAST TITLES MEDIA