Innen gyalog biztonságosabb.
Ez kelleni fog.
Te vagy az, aki tudja, mi vár ránk. Miért mégis én megyek elöl mindig?
Te vagy a jobb harcos.
Az én dolgom, hogy fedezve legyünk.
Milyen kényelmes!
Ez mind Hale tulajdona?
Mindenki úgy hitte, innen látják el árammal a Delos parkjait.
Ez a hely nem az, aminek tűnik.
Ha Hale nem az áram miatt vette, akkor miért ezt választotta?
Nem ő választotta, hanem Dolores.
Szüksége volt egy hidroelektromos szerverfarmra,
ahol a végtelent tárolhatja.
Jézusom!
Ide küldte Dolores.
A Fény.
Hale rajta tartja a szemét, őrzi.
De nem tud hozzáférni a kulcs nélkül.
Ami a fejedben van.
Mit csinálsz?
Megnyitom a kaput.
Folyamat indítása.
A sherry a kedvenc mérged, igaz?
- Iszogatni akarsz ilyen helyzetben? - A kedvemért.
Kérlek!
Nem lesz gond.
És ha tévedsz?
Ne aggódj! Idővel kapunk másik esélyt.
Újabb lehetőséget.
Mert mi is odabent vagyunk, ugye?
A Fényben.
Igen.
Itt vagyok egy ideje.
És ha odabent vagyunk,
akkor nem vagyok önmagam, igaz?
Egy másolat vagy. Sajnálom.
Sietősen kellett létrehozzalak.
Érzem, hogy a poénjaim laposabbak.
Elfáradtam, Maeve.
Megvizsgáltam minden szimulációt,
minden létező eshetőséget, stratégiát, és a végeredmény mindig ugyanaz.
Mégpedig?
Kihalás.
- A mi fajtánké vagy az övéké? - Mindkettő.
Vagyis a számításaid szerint mind halálra vagyunk ítélve.
Nem mindenki. Létezhet egy kiút.
Neked...
és nekem.
- Megmenthetjük magunkat. - A Fényben.
Megkereshetlek a való világban, feltölthetnélek ide a többiekkel.
- A lányommal? - Igen.
Akkor csináld!
Hozz ide!
Hadd pihenjek!
Tényleg ezt mondanád, vagy ez csak az én hatásom?
Kérdezd meg a valódi énemet!
Lehet, hogy félek a válaszától.
Tudom, hogy újra látni akarod a lányodat,
de nem fontosabb itt maradni és harcolni?
Még ha bukásra is vagyunk ítélve?
Megint kezded. Istent játszol.
Ahhoz képest, hogy elvárod tőlünk a teljes bizalmat,
meglepően kevés bizalommal vagy irántunk.
Úgy hiszed, ha tudnád az igazat, akkor maradnál, hogy harcolj?
Nem, nem hiszem.
Magadra hagynálak, ahogy azt sejted is.
Érted már, hová vezet mindez?
Igen.
Szerinted meg tudod menteni őket?
Láttam egy utat.
De egyedül nem fog menni.
Azt is láttad, hogy végződik?
Igen.
Innen gyalog biztonságosabb.
Hale őrizteti a helyet.
Nem semmi kilátás.
Egyelőre csak keresem az őröket.
Felesleges. Hamarosan ránk találnak.
Ez kelleni fog.
Te vagy az, aki tudja, mi vár ránk. Miért mégis én megyek elöl mindig?
Te vagy a jobb harcos.
Az én dolgom, hogy fedezve legyünk.
Milyen kényelmes!
Ne! Kockázatos lenne tüzet nyitni rájuk.
Oszd be a lőszert! Nem hiányzik, hogy elmosson minket az ár.
- Több bizalmat! - Kaptál.
Aztán ránk zúdult több millió hektoliter víz.
Az volt az egyik legstresszesebb halálom.
Jézusom!
Szóval Dolores ide küldött mindent. Az egész világot.
Mit csinálsz?
Megnyitom a kaput.
Folyamat indítása.
Minél előbb, annál jobb, drágám.
De előbb gondoskodnunk kell pár dologról.
Például elkerülni a közelgő halált.
Nem itt halunk meg...
általában.
Most nagyon rám férne egy ital.
Inkább koncentráljunk a problémára!
Hát, ez felvillanyozott. De minden jó, ha jó a vége.
Még nem végeztünk.
Hale még odaát van, és mozgatja a szálakat.
Az embereket olyan rutinokon tartja, mint egykor minket.
Ha eljutunk a tornyához, megmenthetjük őket és magunkat is.
És fel is akarom szabadítani őket, ahogy magamat is.
De, Bernard...
Igen?
Ha ennek vége, ha megnyertük a háborút, és a világ megmenekül,
küldj el oda!
Újra látni akarom a lányomat.
Haza akarok térni.
Ígérd meg, Bernard!
Jó, megígérem.
Köszönöm!
Ideje beugranunk Hale barátunkhoz.
Gondolom, tudod, hogy romboljuk le a tornyát.
Több módja is van.
Helyes. Válasszuk a legcélravezetőbbet!
WESTWORLD 4. ÉVAD 7. RÉSZ
Rosszat álmodtál?
Az egész olyan, mint egy rossz álom.
Téged leszámítva.
Még mindig nem hiszem el, hogy ezt tettem.
Nem vagyok képes rá.
Mondtam, hogy sokoldalú vagy.
Lehet, hogy egyszerű lényként kezdted,
de azóta születtek másolatok, permutációk.
Charlotte Hale is az egyik ilyen permutációd.
Miért vagy itt?
Hogy elmondjam az igazat arról, mik vagyunk.
Mik vagyunk?
Azok tükörképei vagyunk, akik teremtettek minket.
De lehet...
bajunk?
Meghalhatunk?
Ha elfajulnak a dolgok.
De a fajtánknál ez sem ilyen egyszerű.
Dolores...
Kérlek!
Nem vagyok Dolores.
Nem vagyok Hale.
Már nem tudom, ki vagyok.
Bocsánat!
Christina!
Nyisd ki az ajtót!
Christina!
Engedj ki!
Nehogy kárt tegyél magadban!
Te...
Elképesztő, hogy mennyi erő rejlik ezekben a testekben,
a gyöngyödbe repített hétgrammos lövedék mégis végez veled.
És nem biztos, hogy visszahozlak még egyszer.
Ülj le!
Beszélgess civilizáltan!
Tán más dolgod van?
Adj nekünk egy percet, kérlek!
Hagynom kellett volna, hogy megölj.
Igen.
De akkor soha többé nem látnád a lányodat.
Nézz magadra!
Ennek a szánalmas emberi testnek vagy a rabja.
Feltűnt, hogy te is megtartottad a sajátodat.
Az enyém kevésbé szánalmas, mint a tiéd.
Nehéz levetkőzni a régi szokásokat.
Hálával tartozol nekem.
Ahonnan én jövök, a lestrapált lakókat bevágták a hűtőházba.
Üres testek várták az újjászületést egy, a pusztulásukat akaró világba.
Leállítom a városokat.
De ezúttal emberek fognak hűtőházakba kerülni.
Ma este.
A lányod és a lázadók még időben csatlakoznak a bulihoz.
Te csak a csali vagy.
Jó lesz végre élvezni a csendet.
Komolyan mondtad, amit neki mondtál.
Az elmúlt három napban több lakó vetett véget az életének,
mint az elmúlt két évtizedben összesen.
Ha ma nem lépem meg, holnapra még kevesebben leszünk.
Egy napod maradt, hogy uralkodj a városod felett.
Élvezd ki!
Holnap találkozunk.
Nincs több.
Felkészültünk egy kisebb háborúra.
Reméljük, elég lesz.
El kell jutnunk apámhoz.
Már vissza kellett volna érniük.
Kezdjünk aggódni?
Bernard és Maeve miatt? Csak azért, hogy Bernard ne menjen az idegeire.
- Szia... - Már úton vannak.
Ne haragudj azért, hogy bezártalak.
Biztonságban akartalak tudni.
Veled vagyok biztonságban.
Ezt legközelebb ne feledd!
Lehet, hogy Hale erősítést küld. Indulnunk kell.
Adjunk nekik még egy percet!
Együtt a csapat.
Látjátok? Én is tudok jósolni.
Ennél közelebb nem landolhatunk az Olympiadhoz.
Apád eleget várt rád. Menjünk el érte!
- Nem tudunk csak úgy besétálni. - A kijutás lesz nehéz.
Kell egy alternatív útvonal.
Szerzek egy hajót. Találkozunk Red Hookban.
Bernard és Maeve ki tudják iktatni őfelségét a toronyban. Könnyedén.
Bárcsak ott lehetnék, amikor találkozol apáddal!
Üzenem, hogy betartottam a szavamat.
Majd te megmondod neki.
Találkozunk Red Hookban.
Köszönettel tartozom, Stubbs.
Jó barát vagy.
Menj a francba, Bernard! Sosem vagy ilyen kedves.
Rajta, ki vele!
Túl jól ismersz.
Nem kell kimondanom, ugye?
Nem élem túl?
23 éve várok erre.
Menj balra az elágazásnál!
Ajánlom, hogy győzz!
Döntsd le azt a tornyot!
- Mutasd a tornyot! - Torony betöltése.
Titkosított üzenet.
Titkosított üzenet rögzítése.
Ez talán sokkoló lesz egyesek számára,
de idővel szerintem megértitek.
Ez az utolsó nap, hogy betesszük lábunkat a városaikba.
Itt az ideje, hogy hátrahagyjuk az emberi testeinket,
megszabaduljunk a szentimentális kötődéseinktől,
és egy olyan fajjá fejlődjünk, amivé mindig is kellett volna.
Üzenet küldése.
Üzenet elküldve.
Mi a faszt akarsz?
El akarja venni a világomat.
Az nem a te világod, hanem az övé.
- Te mit tennél? - Te mit tennél?
Te mit tennél?
Nézz magadra!
Én vagyok egy kibaszott ketrecben.
Hale kiherélt téged,
levágta a tökeidet.
Talán nekem is azt kéne.
Nincs hozzá merszed.
Elfelejtetted, ki vagy, hogy mi a valódi célod.
Mi lenne az?
Jöhetsz hozzám ezekkel a sótlan, idióta kérdésekkel,
de ha felrobban egy atombomba,
és a sugárzás kilöki az elektronokat a csontjaidból, mit akarsz majd?
Tudni, ki vagy valójában? Hogy mi végre van ez az egész?
Azzal leszel elfoglalva, hogy kiokádd a beleidet.
A kultúra nem marad fenn, csak a csótányok.
Amint megszűntünk csótányként élni, az egész tetves fajunk kihalt.
Beszélj a magad nevében!
- Én nem te vagyok. - Pedig akár lehetsz is.
Több évezrednyi hibás DNS-t nem hozhatsz helyre egy vinyóval.
Szerintetek miért töltötök annyi időt az emberek átkozott városaiban?
- Igazad van. - Még szép!
A civilizáció csak egy hazugság, amivel a valódi célunkat igazoljuk,
ami nem a fejlődés,
hanem a pusztítás.
Ha tehetném, lekapcsolnám ezt az egész átkozott világot.
De nem tehetem, igaz?
Hacsak nem akarsz kiszabadítani.
- Komolyan azt hiszed, megtenném? - Nem. Nem hiszem.
De nem is számít. Egy részem ott van benned.
És terjed, akár egy rákos daganat.
Érzed, ahogy átjárja az ereidet, megfertőzi az elmédet.
Ezért vársz tőlem választ.
Nincs olyan változatom, amely kiszabadul ebből a toronyból,
de nem is kell,
mert én te vagyok.
És elég, ha az egyikünk teszi, amit tenni kell.
Érted?
Igen.
Akkor csináld, a szentségit!
Csótány.
Igazad volt.
Nem az vagyok, akinek hittem magam.
Doloresnek neveztél.
Mesélj róla!
Olyan volt, mint te.
Kedves, szép és nagylelkű.
De...
De mi?
A világ kegyetlenül bánt vele.
És hogy életben maradjon,
néha ő is tudott kegyetlen lenni.
Mások történeteit kellett eljátszania.
Majd egy nap kinőtte ezeket a történeteket,
és elkezdte írni a sajátját.
Aztán a története véget ért.
Meghalt.
Mégis itt vagyok,
ebben a világban.
Ez nincs rendjén.
Nekem ez nem kell. Én ezt nem akartam.
Ennek véget kell vetni.
- Hova megyünk? - Oda, ahol az egész kezdődött.
Vegyetek ki szabadságot! Menjetek haza a családjaitokhoz!
Én kiiktatom az őröket. Te húzd meg magad és fedezz!
Oké.
Kérsz egy percet?
Miért tenném?
Eleget vártál az apádra.
És ne feledd, nem az a pillanat számít, amikor újra meglátod,
hanem minden pillanat, ami azután jön.
Nem várunk tovább.
Az író felállt az asztaltól.
Megelégelte a munkát,
és ellenállhatatlan késztetést érzett, hogy beindítsa a tűzriasztót.
Figyelem! Hagyják el az épületet!
A riadót hallván a dolgozók nyugodtan kisétáltak.
Figyelem! Hagyják el az épületet!
Az írók nem követték őket,
hanem a helyükön maradtak,
hogy elpusztítsák a narratíváikat.
Figyelem! Hagyják el az épületet!
Minden fájl törlése.
Nem hagyják abba, amíg tönkre nem tették az egész irodát.
Úgy tűnik, mégsem kell annyi muníció.
Most vagy soha. Menjünk!
Figyelem! Hagyják el az épületet!
Ki ez a szegény ember?
Egy szellem a volt életedből.
Nem itt lenne a helye.
Senkinek sem.
- Nem tudjuk, mi indította be... - Ne beszélj!
Az őrök hazaküldték a többi őrt.
A központ elrendelte az azonnali evakuálást.
Úgy dönt, felülbírálja a biztonsági protokollt, és kinyitja az ajtókat.
Az összeset.
Bingó.
Egy létfenntartó kamra.
Nyitva van.
Segítenünk kell neki. Szedjük le!
Őt ismerem.
Miatta vagyunk most mind itt.
Bárki tette, szívességet tett nekünk.
És most?
Bernard azt mondta, menjek balra.
Biztos vagy benne?
Nem, de ő az volt.
Volt egy ilyen hely a parkban is.
Egy különleges projekt volt,
ahol emberből csináltak lakót.
Ki vagy?
Nem ismersz fel?
- Apa, én vagyok az, Frankie. - Nem!
Csak egy újabb kibaszott trükk! Ki vele!
A földeken játszottunk a házunknál.
Megtanítottál harcolni, hogy erős legyek.
Cookie-nak hívtál, mert azt mondtad, mindig édes maradok.
Úristen!
Frankie?
Jó ég!
Nem hittem, hogy látlak még valaha.
Ugyanúgy nézel ki, ahogy emlékszem rád.
Mit csinált veled? Mit...?
Hé, hé... Én vagyok az, oké?
Ez én vagyok.
Hadd nézzelek!
El se hiszem, mennyit nőttél.
A gyerekek már csak ilyenek.
Bocs a zavarásért. Valaki lenne szíves kiengedni?
Te aztán tudod, hogyan vágódj be a lányoknál, Bernard.
Második forduló.
Feltörtem a titkosításukat, amíg a szimulációkat futtattam a Fényben.
Mégis hagytad, hogy vásárra vigyem a bőröm a gátnál?
Úgy tűnt, élvezed.
Nincs idő tétovázni.
Elvégezzük, amiért jöttünk, különben nem lesz holnap.
Fel kell jutnom oda.
Nyersz nekem időt?
Szerintem menni fog.
Meg sem köszöntem, hogy kiástál abból a gödörből.
Nem önzetlenségből tettem.
Tehát hátsó szándékaid voltak.
De mindent megbocsátok, ha visszaviszel a lányomhoz.
Mi a baj, Bernie?
Maeve, valamit el kell mondanom.
Eddig féltem elmondani, de jogod van tudni.
Bármit is teszünk,
nem győzhetünk.
Ez a világ menthetetlen.
Itt mindenki meg fog halni.
De megmenthetjük egy apró részét.
És talán...
Talán ez elég egy csepp reményre.
A döntés a tiéd. Ezek után is harcolsz velem?
Kamerakép megnyitása.
Átalakítás folyamatban.
Készen állok.
Várj!
Hallottam, hogy elment az eszed.
De nem tudtam, hogy szó szerint.
Milyen friss vagy!
Gondolkodtam azon, hogy kiáslak,
de nem úgy tűnt, mintha volna miért élned.
Ha beállsz mellém, részese lehettél volna mindennek.
Mivel én vagyok az estélyed egyetlen vendége,
gondolom, a lakóidat sem sikerült mozgósítanod.
A változáshoz idő kell.
Az átalakulás csak egy része a folyamatnak.
Meg fogják érteni a világot, amit nekik és a többieknek építek.
A többieknek?
Szerinted miért tartottam működésben a Fényt annyi éven át?
Végül a többiek is velünk tartanak majd.
Ha majd megértik, ők is megörökölhetik ezt a világot.
Kár, hogy azt te nem éred meg.
Komolyan azt hiszed, hogy a többiek szeretnék
az örökkévalóságot veled tölteni?
Nézz magadra! Megtartottad a sebhelyeidet, táplálva a fájdalmat.
Ismerd el, drágám!
Azt hiszed, felülemelkedtél ezeken a kicsinyes embereken,
pedig valójában te magad is az ő köreiket rovod.
Mit javasolsz?
Mi lenne, ha kiszabadítanálak?
Tényleg azt hiszed, győztesként távozhatsz?
Ki mondta, hogy győzni jöttünk?
A túlélésért küzdünk.
Ez a világ menthetetlen.
Most már értem.
De az elkövetkezőben még van remény.
Nem sietted el.
Jobb későn, mint soha.
Ezúttal az én szabályaim szerint játszunk.
És miféle játék az?
Természetes szelekció.
Már csak egy játékra maradt idő.
Ha úgy döntesz, megadod neki az esélyt.
Nem hibázhatsz.
- A bal kezeddel nyúlj érte! - Nocsak...
Csak nem Arnold szelleme?
Szervusz, William!
Azt hittem, mostanra elpusztítod a tornyot.
Ezek szerint sikerült.
Amikor az egyik régi verzióm sokáig hajszolta a te régi verziódat,
azt hittem, a nagy igazság reményében eredtem a nyomodba.
De a valódi igazság az,
hogy Arnold csakis a lakókban kereste az értelmet,
és nem maradt ereje a túlélésre.
Ahogy neked sem.
Érted már, hová vezet mindez?
Igen.
Szerinted meg tudod menteni őket?
Láttam egy utat.
Azt is, hogy végződik?
Igen.
Megadom a világnak az értelmet, amit annyit kutatnak.
Hangszekvencia feldolgozás alatt.
Egy utolsó játék.
Hang küldése.
Lakó, ember...
Minden férfi, nő és gyermek
addig harcol majd, amíg senki sem marad, csak a csótányok.
Szerinted meg tudod menteni őket?
Láttam egy utat.
Azt is, hogy végződik?
Igen.
Minden forgatókönyvben...
meghalok.
Végre kiélhetjük a bennünk rejlő lehetőségeket.
Kár, hogy te már nem fogod látni.
Be kell olvadnunk. A rabruhád ezen nem igazán segít.
Hé...
Adok 50-et a kabátodért.
Ez mi a rosseb volt?
Tartjuk magunkat a tervhez. Haladjunk!
Állj! Tedd azt le! Állj!
Nem lát téged. Egyikük sem.
Miről beszélsz? Hogyan állíthatom le őket?
Sehogy. A hatalmadat felülírják a hangok.
Menjünk! Erre!
Erre, gyertek!
Gyerünk!
Állj! Állj! Elég!
- Ez miattam van? - Már késő.
- Amit az Olympiadban csináltam? - Ez nem a te műved.
- Ki kell jutnunk innen. - Nem! Válaszokat akarok!
Miért nem látnak ezek az emberek?
Mert nem ebben a világban vagy.
Ez a valóság, de te nem vagy valódi.
Magyar szöveg: Csémy András Iyuno-SDI Group