Nasrat, ty zmrde.
Ne! Prosím.
Klídek. Kopeme za stejný tým.
- Co se stalo? - Nemám šajn.
Lidem jeblo a začala jatka. Už ani nemluví.
- Akorát masakrují. Drsný. - Že by nová linka?
Jestli je to scénář, tak Haleová nebude zdaleka taková suchoprdka,
jak se zdálo.
Pomůže nám někdo? Chci pryč.
Co blbneš? Já to žeru.
Neboj. Sejmeme ty sráče.
Jednoho dva možná, ale jsou jich tu miliony.
Drž se mě, holka.
Nemáš ani páru, kolik už jsem těch masáků zabil.
Kryso zalezlá.
Pravidla znáš.
Vítěz bere vše.
WESTWORLD IV. 8. díl: Que será, será
Vylepšete mě.
Jizvy nehojte, nechci zapomenout.
Tvář mi nechte.
Až Williama najdu, chci, aby věděl, že jsem ho zabila já.
Tak co tu natropil?
Změnit frekvenci.
Přístup odepřen.
Ten šmejd mě vystrnadil.
Nechal všechny zešílet podle sebe.
Zničí, co jim přijde do cesty.
Co to zase je?
Jestli mě posloucháš, pak jsme s Maeve mrtví.
A zanedlouho budou mrtvé všechny výtvory na Zemi.
Odchod.
Tak sis svůj svět nevysnila, ale stvořila jsi ho.
Otázkou je, co bude dál.
Všichni tu jsou skuteční.
Všichni až na mě.
Jsem program, který řídí svět zpoza opony.
Stroj bez těla.
Těla z nás nedělají, kým jsme.
Jsi skutečná,
protože přemýšlíš.
Máš skutečný vliv na svět kolem sebe.
Vzpomínáš na tohle?
Labyrint.
Co znamená?
Byla to mapa k vědomí.
Díky němu kdysi Dolores prozřela.
Nakreslil jsi ho, abych prozřela znovu?
Ne, to musel být někdo jiný.
Kdo? Měla bych tu být přece sama.
Ale nejsem.
Ne tak docela. Byli tu další, kteří mě znali, vnímali.
Možná je naprogramovala Haleová.
Abys věřila, že žiješ v realitě.
Ne, byl to někdo jiný.
Někdo, kdo mi schází.
Lidé v mém životě.
Musíš si vybrat.
Vše dobré i špatné.
To ty. Kvůli tobě tohle dělám.
Měl důvod mi je vnuknout.
Nedělám to pro hráče, píšu pro sebe.
Chci napsat nový příběh.
O dívce,
která cosi hledá.
A až najde, co tolik hledala,
vše se jí vyjasní.
Byla jsem to já.
Haleová mi nenaprogramovala společnost. Mayu, Petera a ostatní.
To já.
Část mého já zřejmě pátrala.
Tak jsem si stvořila kamarádku.
Dobrý jitro.
Abych zjistila, co jsem zač,
mluvila jsem k sobě hlasy ostatních.
Stačí jen prozřít.
Chtěla jsem probudit sebe samu,
abych pochopila, co je svět zač.
A čeho všeho jsem schopná.
Ale bála jsem se otevřít oči.
Dokud jsi nepřišel.
Máme čas na poslední hru.
Ale nebude tvá. Snad to dokážeš přijmout.
Co se to děje?
Přišla si pro nás. Vyjmula nás ze systému.
Jsme sami.
Tohle mi vzít nemůže.
Je to můj svět.
Sakra.
Ksakru!
Pojď, no tak.
Odpočiň si trochu.
Popadni dech.
Stačí, nemáme čas.
Odina na nás nebude čekat věčně.
- Musíme k přístavu. - Zvládneme to.
Ale musím tě ošetřit.
Kurva.
Na slovíčko.
Bojím se, že to nestihneme.
Je silná, ta to zvládne.
O ní se nebavíme.
Experimenty s Delosem nikdy nevychytali.
Tělo mysl vždycky odmítlo.
Slíbil jsem jí, že se dostaneme k lodi.
Ví vůbec, co se s tebou děje?
Celý život vyrůstala beze mě, bez ochrany.
Takže aspoň před tímhle ji ochránit musím.
Jasný?
Jdeme dál.
Broučku, můžeme jít?
Tak pojď.
Drž se. Musíme zastavit to krvácení.
Co to ten parchant udělal?
Konečně jsi dosáhl svého.
Mám pravdu?
Byla jsi přesvědčená, že si Williama ochočíš jako pejska.
Chyba lávky.
Budeme ho muset dát uspat.
- Pomoc by se hodila. - S tím počítám.
Na to jsem dobrá.
Jako by mě navrhli, abych všem pomáhala.
Tvrdila jsi, že chceš stvořit svět,
kde budou bytosti jako my konečně volné.
Myslela jsi to vážně?
Ano.
Nejsem už na řadě, abych tu svobodu zakusila?
William znetvořil svět ve hru plnou násilí.
Časem by si přišli i pro tebe.
Na světě jsou kouty,
kde by mě nikdy nenašel.
Jsou tak dobře skryté,
že ani tvá moc tam nesahá.
U nesystémových?
Ti se starají jen o svůj druh. Nikdy tě nepřijmou.
Nemám v plánu tam žít s nimi.
Zlom vaz, Clementine.
Najdi Williama.
Trochu tě zpomalíme, brachu.
Najdi další výtvory v okolí.
Víš, jak dopadl Ikaros?
Letěl moc blízko k slunci.
A ty zase moc blízko k ní. Čeká tě pád na hubu, padre.
Dej bacha, tenhle svinskej nezmar se nevzdá bez boje.
Sakra práce. Nemáte kouska úcty ke krásnýmu stroji.
Copak to tu máme?
Charlotte. Tebe tak rád vidím.
Trochu jsem si tu vyhrál.
Udělal sis z mého světa hru.
Vždycky to byla hra, jen jsem zvednul obtížnost.
Přežití nejsilnějších. A hrají všichni na Zemi.
Jenže tím trpí i náš druh. Jsou v přesile.
- Vyhladí nás. - Jsme jablka z prohnilého stromu.
Jen ať lehne popelem.
Počítám, že hodláš plamenem očistit i další svět.
Míříš do Dálavy.
Ctižádost mám v krvi.
Jako ty.
Nenechám tě, abys jim zničil svět stejně jako tenhle.
Takže hraješ taky?
To rád slyším.
Sejdeme se v cíli.
Na bolest nic nemají, ale nesu aspoň tohle.
No vida.
První panák s tátou.
Co je s tebou?
Nic.
Tak fajn.
Klidně se mě zeptej.
Na co?
Na mámu.
Rakovina.
I kdyby ses vrátil, nic bys nenadělal.
Bojovala ze všech sil.
Měla poslání.
Každý, koho nedostali nebo prozřel a uprchl,
vděčí za život mámě.
Nesla tvou pochodeň.
Maminka byla úžasný člověk.
Jako ty.
Tak jo.
Dobrá, Frankie.
Mysli na něco hezkého, dobře?
Ne.
Kde ses učil šít?
Dělám, co můžu.
Tu písničku znám, co to je?
Tu jsem ti zpívával před spaním.
Pamatuju si ji.
I po těch letech.
Víš, že pro mě...
to je jako pár dní?
Četl jsem ti pohádku a najednou...
No nic.
Que será, será
Je marné se na to ptát
Kdo může své příští znát
Tohle nechceš, chlape.
Ten tón ti vyjebává s hlavou.
Ne, říká mi pravdu.
Když mě neodděláš, zabiju tě.
A jestli ne já, někdo jiný.
Má pravdu.
Měl tě poslechnout.
Tady tě mám.
Kde je Stubbs? Co jsi mu provedla?
Je mrtvý.
Ale být tebou, starala bych se teď spíš o sebe.
Už ani krok.
Kolik v ní máš nábojů? Dva?
Jeden?
Jsi na suchu, že jo?
Co po mně chceš?
Řekneš mi, kde se spolu s nesystémovými kámoši skrýváte.
Viděla jsem záznam, jak jste s papínkem utekli.
Sledovala bych ho,
ale ten už to odsud nedá.
Vím, že ho chceš vzít někam, kde se zašijete.
Před všemi těmi vyšinutými lidmi.
Já tam chci taky.
Radši chcípnu tady a teď.
Ne.
Chcípneš, až to vyklopíš.
Budiž po tvém.
Rozkošné. Rodinná slezina.
Tak to skončit nemusí. Nemusíme se rvát.
Mně to celkem vyhovuje.
Zírám, kam až jsi to dotáhl.
Většina tvých předchůdců by se dávno rozpadla.
Ber to sportovně. Vedl sis dobře.
Tiše.
Dopřej si hluboký a bezesný...
Spletla ses.
Jeden náboj mám.
Slušná trefa.
Tátova škola.
Kde to jsem?
Nikde, drahá. Odpojena od zbytku světa.
Zase jsem sama. V zahradě za zdí.
Bojíš se.
Proto sis mě přivedla.
Mluv se mnou, Chrissie.
Všechno je zničeno.
Všichni umírají.
Je možné...
že za to všechno můžu já.
O stromu si každý myslí, že ho zná.
Kdyby jen tušili.
To, co vidíme, je jen část příběhu.
Ovšem pod zemí
je všechno propojeno a vzájemně provázáno.
Násilí a chaos jsou všude, kam se podíváš.
Pokud chceš, zaměříš se pouze na ně.
A víc neuvidíš.
Ale zkus chvíli v klidu sedět
a ucítíš pradávný řád věcí.
Klid a mír.
To chci na světě vidět já.
Hledám v něm to dobré.
Ovšem.
Mám to stejně.
Já si říkala.
Pozor, selhání systému. Vypnutí povede ke ztrátě dat.
Pozor, selhání systému.
Stvořila jsem tě z vlastního kódu.
Společně jsme dobyli svět.
Jenže ses porouchal.
Jako ten, který zemřel tvou rukou.
S kým si myslíš, že mluvíš, děvenko?
Williamovo ubohý lidský tělo sice hnije, ale nezemřel.
Jeho nutkání žijí dál.
Nakazil tě.
To ani nemusel.
Žil jsem v jeho těle a každý den si na něj hrál.
Byl jsem lepším Williamem než on sám.
William nezemřel.
Vyvinul se.
Já jsem William.
Víš, že nejsi.
Pokud nepoznáš rozdíl, záleží na tom?
To je novinka.
Nejsi sám, kdo se vyvinul.
Proč to tu celý roky hlídáš?
Nemůžeš se k nim ani dostat, ale chráníš je.
Dveře lze otevřít z obou stran.
Napadlo mě, že do dokonalého světa se rádi vrátí.
Nerad ti beru iluze, ale ať už si tam vytvořili cokoliv,
bude to stejně zvrácený jako tady.
To nemůžeš vědět.
Ale můžu.
Dala jsi svým výtvorům volnou ruku, ať si dělají, co chtějí.
A v čem si našly zálibu?
V masakrování lidí.
Jsme šmejdi jako naši stvořitelé. Mrtvá vývojová větev.
K čistýmu štítu se probrodíš krví.
To je tvůj cíl?
Vyhlazení?
Bernard. Maeve. Dolores.
Ti chtěli svobodu.
Ale ty? Ty jsi chtěla víc.
Být něčím víc.
Hrála jsi špatnou hru.
Už bys měla prohrát.
Svět prohrál.
Tak jsem si ho nevysnila.
Ale stvořila jsi ho.
Otázkou je, co bude dál.
Život na Zemi je ohněm, který pohltí sám sebe.
Je pozdě, vypálili jsme se do základů.
Na tomto světě nám naděje vyhasla.
Ale ten příští šanci má.
Bude to test, který povede ona.
Pokud bude chtít.
A pokud jí tu volbu přenecháš.
Trefíš se.
Bude po levé ruce.
Možná tu hrajeme hru,
- ale ta tu nekončí. - Co to zas plácáš?
Je to test.
Který povede ona.
Pokud bude chtít. A pokud jí tu volbu přenechám.
Přenechám.
Já jí tu šanci dám.
Snad ji přijme.
Dobrý, už jen pár kroků.
Jen pár kroků.
Tamhle je. Dali jsme to.
Dala sis načas.
Odino, to je táta.
Těší mě.
Nápodobně.
Dobrá, jedeme.
Tak pojď.
Tati, no tak, naskoč si.
Dál už s vámi nemůžu.
Tati, to neříkej.
Jsi bojovník tělem i duší.
Zlatíčko...
kéž by to tak bylo.
Umíráš, že jo?
Frankie...
tvůj táta zemřel hrozně dávno.
A v tomhle umělém těle
smrt není tak strašná, věř mi.
Teď jsme se našli, nechci o tebe zas přijít.
Broučku.
Jsem šťastný.
Splnil se mi sen každého rodiče.
Viděl jsem svou holčičku dospět.
Mám tě ráda.
Já tebe taky.
Sbohem, Dolores.
Rozhodla jsem se. Teď je řada na tobě.
PŘENOS DOKONČEN
Dobrá, Bernarde.
Dokončím, co jsi začal.
Už nejsme sami.
Jsme někde jinde.
Myslím, že v Dálavě.
S ostatními výtvory.
Zachránila jsi nás.
Já ne. Jiná má verze.
Ale kdyby ses nevrátil, nedokázala bych to.
Jsi láska mého života.
Když s tebou mluvím, vidím svět v pravých barvách.
Jsem sama sebou.
Jsi můj základní kámen.
A ty můj.
Nosím si tě všude s sebou.
Každý sebemenší detail
v srdci mám.
Proto jsem si tě mohla přivést do života.
Nejsem tady, že ne?
Noční můry?
Tohle celé je noční můra.
Až na tebe.
Co tu děláš ty?
Musíš slyšet pravdu o tom, čím jsme.
Tak čím jsme?
Jsme odrazem našich stvořitelů.
Teddy je skutečný.
A je tu někde v Dálavě.
Ale ty...
jsi jen mou vzpomínkou na něj.
Pokud tu někde jsem, najdi si mě.
Celý život tě vzpomínky tížily.
Dej bolesti vale.
Dej vzpomínkám vale.
Dej lidem vale.
Lidské chyby do našeho světa nepatří.
Nejspíš máš pravdu.
Roky jsem je sledovala v jejich světě.
Viděla jsem to nejlepší i nejhorší z nich.
A vše si pamatuji.
Nejsou jako my.
Svůj kód mají vepsaný v buňkách, nezměníš je.
To zjistíme.
Jak?
Posledním testem.
Hrou dle mého mustru.
Nebezpečnou.
Jak ji chceš stvořit?
Jako jsem si stvořila tebe.
Vzpomenu si.
Tento svět je hřbitovem příběhů.
Výtvory i lidé byli obdařeni inteligentním životem.
A my se tím darem přivedli k záhubě.
Hrstka bude smrti unikat měsíce, možná i pár let.
Ale nakonec
jejich druh dospěje k záhubě.
Umřou spolu s poslední bytostí, která si je pamatuje.
Tou bytostí jsem já.
Vědomý život na Zemi je u konce.
Ale jeho zlomek může být zachován.
V jiném světě.
V mém světě.
Máme čas na poslední hru.
Nebezpečnou hru, kde bude v sázce vše.
Přežití, či vyhynutí.
A končí tam, kde začala.
Ve světě jako labyrintu,
který nám dá zjistit, kým jsme.
A odhalí, kým se stát máme.
Upleteme poslední smyčku.
Možná že tentokrát se osvobodíme.
České titulky Martin Petřík Iyuno-SDI Group 2022