SEKTOR II. 4. díl: Jsou tu jisté ženy...
Máte jednu novou zprávu.
Ahoj, Ericu. Zase já. Tady DVD.
Snad si užíváš dvoutýdenní dovolenou.
Nedovolal jsem se ti.
Chci ti jen říct, že jsem mluvil s Billem
a souhlasí, abych řídil zítřejší rozhovory o výplatách místo tebe.
Postarám se, abys dostal zaplaceno v pondělí. OK?
Tak jo. Ahoj.
Jo a peněz na bonusy je letos méně,
ale to si povíme, až se vrátíš.
Dobře. Měj se.
Co to děláš?
Zahradničím.
Spálil jsi maso.
Sakra.
- Zdravíčko. - Jak se vede?
- Díky. - Prosím.
Kdy se vrátíš do práce?
Proč? Nebaví vás to se mnou?
Jde to.
"Jde to?"
- Je to dobrý. - Je to dobrý.
Jelikož jsi tu třetím rokem, tvůj strop platu s bonusy je 225.
Oddělení si pohoršilo, ale ty ses meziročně vyšvihla o téměř 100 %.
Co přišel Jesse, vydělala jsem firmě 25 milionů.
Já vydělával už jako začínající analytik
nejvíc z celé bandy.
Banda mi přišla jako svěrací kazajka.
Když jsem superstar, plaťte mě podle toho.
- Bohužel je tu strop. - Tak mě povyš.
Tak jo.
Co odložit výplaty a zajít na pár předražených piv?
Nebo zkusit All Bar One. Je to vyhlášený podnik.
Dnes mám večeři s Jessem.
A moje chatová skupina "Černoši z Whartonu" mi ho nevěří.
Zavřel bych jim pusu, kdybych ho viděl jíst steak.
- Potrpí si na soukromí. - Tak to zachovejme intimní.
No tak.
Seznam mě s mužem, co se nerad seznamuje.
- Dobře. - Jo?
Ale já povedu.
Proč jsi tak teritoriální?
Je to ale zvláštní pocit, když tu není Eric.
Odstavit mě na vedlejší kolej je jedna věc,
ale platit mým lidem drobné, když se tolik nadřeli,
to je nepřijatelné.
Nechceš se na to radši vykašlat?
Já platím týmu. Ne nějakej smrad, co mi vděčí za kariéru.
Dávat lidem šeky je privilegium, které si musíš zasloužit.
Danny je ten tmavý fešák z Connecticutu?
To byl brouček.
Vážně je to fešák?
Vždyť nám nic nechybí.
Holčičky jsou v nejtvárnějším věku.
Potřebují tě doma.
Nenaznačuj to, co myslím, že naznačuješ.
Jsem motivovaný a odpočatý jako nikdy.
Musím tam být osobně.
Takže...
abychom připravili přesun financí mé rodiny k Pierpointu,
náš tým bude potřebovat přístup k historickým záznamům.
Ideálně v elektronické podobě.
Váš tým?
- Takže ses přemístila? - Oficiálně ne.
Ale připadá mi to jako takový pohovor v terénu.
Teď se to ale vůbec nehodí.
Upřímně.
Tvůj otec nepotřebuje nestabilitu
a ztrácet ze zřetele, kde má peníze.
Hele, se vší úctou,
myslím, že jsem vhodnější člověk k rozhodování o penězích rodiny.
Mám ti říkat, jak je to naivní?
Vždyť jde o obrovský střet zájmů.
Klíčovým principem chytrého investování je absence emocí.
Promiň, že to dělám osobní,
ale oba víme, že se tvůj otec rozvádí.
A jako někdo, kdo to perfektně chápe, radím,
aby zůstal právě teď co nejsolventnější.
Má problémy se solventností?
Mohla bys mi prostě věřit?
Díky, že mi děláte tu otravnou administrativu.
Vím, že jdete na antimonopolní schůzku Zdravotního výboru.
Zde je pár bodů k diskusi o OneMedical, Rican, FastAide
a Lantum.
Chválím iniciativu, ale to zatím dělat nemusíte.
Nemohl bych se přidat?
- Kde je ta ženská? - Sakra.
Zase ten magor. Braňte to tady.
Vím, že to není nejpřitažlivější práce,
ale voliči by měli vědět, že je jejich poslanec poslouchá.
- Musíte počkat. - Chci s ní mluvit hned.
Budete muset přijít zítra, pane.
Někteří chudáci už vlastně mají rádi,
když po nich Toryové takhle šlapou.
Zvykli si na to.
- Vypadám snad jako patolízal? - Ne, nevypadáte. Vůbec ne.
Někdo mi nechává před domem hovna jako výhružku.
A vy s tím nic neděláte. Vaše šéfka tu nikdy není.
Jsem volič a tohle je kancelář volebního obvodu, ne?
Chci zvoleného úředníka, ne poskoka.
Chci, aby to někdo prošetřil, ale to je jako házet hrách na zeď.
Hele. Tady to máš.
Užij si to, ty thatcherovskej zmrde.
Myslíš, že volí labouristy?
Miluji design starých Hananiho klasik.
Těch s fuchsiovými hřbety. Ty jsem zbožňovala.
Nové věci už se mi nelíbí.
Podlehli módě dělat všechno bezpatkové.
Táta už nejspíš takové věci neovlivňuje.
Jistěže ne.
Když firmu levně prodali KKR, vzdali se vší tvůrčí kontroly, že?
Mám potíže sehnat Maxima kvůli hloubkové kontrole.
Nech mě hádat, přestala jsi s ním spát, a teď trucuje?
Křehké mužské ego.
Tvůj otec je hodný, že mě pozval.
Já tě pozvala.
PŘÍBĚH HANANIOVÝCH
- Ahoj. -Čau.
- Jak se máš? - Dobře. A ty?
- Dobře. - Kde je můj otec?
Táta sehnal lístky na Rigoletta a pozval ho.
Nechám vás si popovídat.
- Rigoletto. - Rigoletto.
Jen pro pořádek. Není mezi námi problém, že ne?
Proč by měl být?
Aha. Tak proč jsi tak natvrdlý, když jde o mou rodinu?
Věděls, že už s tím nemáme nic společného?
Samozřejmě.
Proč se mnou nikdo sakra nekomunikuje?
Lidi tě chtějí chránit.
Nepotřebuju tyhle paternalistický kecy.
Doufala jsem, že jsi dospělý a pochopíš to. Šukali jsme dvakrát.
Připomínáš mi to, jako bych ti něco dlužila.
Ty jsi sjetá?
Chci vědět, kde jsou rodinné peníze.
Chceš seznam?
Je to směsice diverzifikace,
okázalých bytů v Miami, řetězec levných hotelů v Helsinkách,
start-up vyrábějící zelenou energii z řepkového oleje v Gdaňsku.
Jméno Hanani?
S vydavatelstvím už nemáte nic společného.
Mohl bys se mnou mluvit na rovinu?
Promluv si s otcem.
Všimla jsem si tvé debaty s Maximem.
Podřídil se?
Je to vyřešené.
Chtějí, abychom byly mužům rovny,
dokud se nezačneme chovat jako oni.
Sotva ochutnal med, už chce celou sklenici.
Zvedni to.
Zvedni tu věc.
Díky.
FastAide je tradiční kamenná lékárna, že?
Jo, jako Walgreens, ohyzdnost na každém rohu.
A víme, že kolosy jako Amazon a Apple
chtějí posílit v oblasti zdravotní péče
a krouží kolem těch umírajících
obchodních prostor na hlavních třídách.
Největším problémem telemedicíny je poslední míle péče.
Fronta lidí na posilující dávku je nekonečná
a přes net ji nedáte.
Zatím. Dokud v iPhonech nebudou vysouvací jehly.
Věčně vylepšovat foťák nepůjde.
Ale zatím potřebujete fyzické místo.
- Jo. Co na to říkáte vy? - Je to atraktivní.
Ale zároveň příliš zjednodušující. Na čem se dá vydělat?
Že je to akviziční cíl?
Pořád věřím, že Rican má navrch
a vy jste teď ve výborné pozici.
Jenže Jesse už ho vlastní.
Je to atraktivní a musím uznat, že se vás dobře poslouchá.
Přijde mi, jako bych mluvil s mladým kongresmanem.
Díky vám oběma.
Už dlouho jsem nebyl v pořádné hospodě.
Zkuste steak a ledvinkový koláč.
Díky, ale jdu na večeři.
- Nebyla tohle večeře? - Leovi se náhle uvolnil program.
- Tak... - No nic.
- Rád jsem vás viděl. - Ano, někdy to zopakujme.
- Díky. - I já děkuji.
Nemáte zač.
- Tak se mějte. - Nashle.
Teď si doufám šplhneš v tom skupinovém chatu.
Na sto procent.
Ne. Zadrž, zadrž, zadrž.
Zacházíme daleko.
Obvykle dovnitř lidi nepouštím.
Kam?
Rozhodně ne tam.
Ne, nerozsvěcej.
Tuhle starou rašpli nechceš vidět.
- Jo, asi máš pravdu. - Ty parchante.
Jemněji.
Jo. To se mi líbí.
Tvým ostatním holkám se jistě líbí, jak je šukáš.
Jakým holkám?
Mimochodem,
náš dnešní nejlepší nápad je longovat FastAide.
FastAide Chemist Group. Doporučujeme nákup.
Co?
Panebože.
Proboha.
- Kam dál? - Já jdu domů.
V týdnu mám od manželky večerku o půlnoci.
Jasně.
Jo, výkaly. Psí hovno.
Hovno čího psa?
Měl bych poprosit Phila Boona, ať to pošle na forenzní.
- Není gynekolog? - Teď už veterinář.
Nejde mi na rozum, jak někdo takhle vzdělaný jako ty
může být s takovou prací spokojený.
Pomáhat lidem?
Proto jsi tam nastoupil? Pomáhat lidem.
Vědí tví rodiče, co děláš? Nevěřím, že byli pro.
Rodiče si myslí, že jsem stále v Pierpointu.
Pane Sackey. Pojďte mě ohodnotit.
Pořád jsi tady?
Skáknul jsem na FaceTime s Jessem a koupit zásoby.
Ten kluk se mi líbí.
Hele, prostě to řeknu,
vím, že je to tvoje tělo,
ale ber prosím v potaz, kdo ti toho hocha představil
a jak by mi tvoje činy mohly zavařit.
- Budeme mu říkat "hoch"? - Ano.
- Jestli je plnoletej, buď s Bohem. - Já jsem.
A tak jdu. Odcházím. Teď.
Proboha.
Co si o tom myslíš?
Péru neporučíš. Bohužel.
Amen.
Do prdele práce.
Jdi otevřít, kámo.
Tvůj soused, co vypadá jak Jonah Hill, mě pustil.
- Naliješ mi? - Jo.
Vteřinku, chcala bych jako koroptev.
- Půjdu spát. - Prosím tě, nechoď.
Zůstal bys chvilinku? Tohle je hrozně trapný.
Ta má potřeby, který nedovedu splnit.
Dobrá oslava?
Neznat sokyni, myslím si, že mi dobře platí.
- Dobře ti platí? - Proč se divíš?
Slyšela jsem, že se oddělení nedaří, ale dobře, že tobě ano.
Jo, Nicole je vážně jedinečná. Tuhle mi dala
režisérský komentář ke všem zákazníkům v Hakkasanu.
Je to vtipná mrcha.
Jsem ráda, že se chová profesionálně.
Jak to myslíš?
Nic. Ne, o nic nejde. Akorát...
Měli jsme takovou chvíli.
Jakou chvíli? Jakože intimní?
Není to žádná věda. Nechala se trochu...
Dostane, co chce. Nicole je fajn, ale prostě taková.
Dobře. Dobrou noc.
Promiň, promiň.
Dělám si hlavu s něčím, co by mi nemělo dělat starosti.
Myslíš toho magora?
- Proč? - Protože je to sakra moje práce.
Nechci jen mluvit, ale konat.
- Rok jsem nepracoval. - Tak dobře.
Co takhle se...
přesunout zpátky do kanclu?
Udělej chuťový test.
Jak můžeš vědět, že je psí?
Je to přece Jižní Londýn.
Může být liščí.
Když mluvíme o konání.
Nevadí to?
Nerada s tím chodím na záchod.
- Koneckonců slavíme. - Vážně?
Byla výplata.
Ano. Ano.
Samozřejmě.
Pro tebe jen kapesné, co?
- S jídlem roste chuť. -Žertuju.
Jo.
Já vlastně ne.
Za celý rok jsem nepomyslela na peníze. Ani jednou.
Jestli sis myslela, ti dám rozhřešení
a zbavíš se své bělošské viny...
Ne, o to mi nešlo.
Necítím se vinná.
O nic víc než každé den ráno, když se vzbudím.
Celý covid jsem přecházela z obří kuchyně do obří jídelny
a na peníze ani jednou nepomyslela.
A pak jsem si umínila, že si koupím perfektní bílé pyžamo.
Na jedné záložce jsem měla e-shopy s pyžamy
a na druhé fotky hromad těl v New Yorku.
Ekonomiku a takové věci, ale všechno jen na obrazovce.
Přeskakovala jsem mezi nimi.
Na spaní jsem byla moc sjetá
a pak jsem si to pyžamo objednala v pěti velikostech,
a i když jsem zbytek mohla klidně vrátit,
stejně jsem si všechny nechala.
Z těch, co mi padly, jsem měla chvíli fakt radost.
A nejhorší je, že to nejspíš bylo nejlepší léto mého života.
Jediná moje starost bylo pyžamo.
Proč jsi sem přišla, Yas?
Jestli sis chtěla s někým pokecat, mohla jsi do baru...
Ty jsi tak děsně cynická.
Říkala sis někdy, kde bys byla bez peněz?
Vím přesně, kde bych bez nich byla.
Donesu ti trochu vody. Vypij ji, prosím.
Páté patro. Dveře se otvírají.
Ericu, věděl jsem o tobě, ještě než jsi prošel dveřmi.
Jsem rád, že mě jméno stále předchází.
Terminátor! Kdo jiný.
- Jak se má Candice? - Je neúnavná.
Mám tu jeden naléhavý případ.
James Gorman chce potlachat s hlavami FICC.
- Setkání 5 rodin? - Jídlo bude horší.
Morgan Stanley rozhoduje. Peklo zamrzá.
Otroci Japonců. My bombardujeme, oni kupují banky.
- Svět se otáčí. - Vážil jsem dlouho cestu.
Bez mrknutí oka bych si na tebe udělal čas,
a to, co mám na srdci, nezabere víc jak 20 minut.
Zítra si na tebe uvolním celý den.
Chris ti dá kancelář.
- Až po tobě. - Vlastně...
Mám pro tebe překvapení. Budeš nadšený. Jen pojď.
Napadlo mě, že tě potěší pobyt v kanclu tvého mentora.
Newman. Chudák tady pracoval až do konce
a my neměli důvod sem kohokoli stěhovat.
Tak jo. Užij si to tu.
Jsi doma. Zítra budeme pokračovat.
Haló?
Chci ti ze zdvořilosti potvrdit příjem tvé hlasovky.
Neozval ses mi zpátky a lidi potřebovali výplatu.
Vám mladým nikdy nic nedojde.
Dobře. Co tvá nařízená dovolená? Utekl jsi?
Volno mě trápilo ze všeho nejméně.
Danieli. Popravdě...
měl jsem problémy... usínat.
Pročpak?
To mi pověz ty.
Řekli mi, že jsi v broadwayské kanceláři.
Ericu? Jsi tam pořád?
Jo a ty?
Co, prosím? Ano, jsem pořád tady.
Ne. To nejsi...
protože právě hovořím s prázdným křeslem.
Kurva.
V pohodě?
Jo, jen se musím vzdálit a vyřídit si rychlý hovor.
Necháš mě tady samotnou?
Ne.
Chtěla bych ti věřit, a jestli k sobě máme být upřímní,
vím, co na Blooma funguje.
To je smyslem celého vztahu s klientem.
Vědět, co je uvede do pohybu.
Chtěla bych to dělat sama.
Chápu, že si Bloom musí udělat místo pro FastAide,
ale při tak nízké hodnotě je to výhodné...
Neříkám, že je to zlý nápad.
Tak mu to zkus ještě předhodit.
Promyslím si to. Teritoriální, co?
- Vychovali mě vlci. - Jasně.
Kdo jsou tví rodiče?
- Promiň, že se ptám. - V pohodě. To můžeš.
No, můj táta se vyspal se svou studentkou, mojí mámou.
- Páni. - Jo.
Jeden týden v Greenwichi. Jeden v Brooklynu.
Bez domova. To chápu.
Jedna má část si myslí, že si zasloužím svět.
A druhá se cítí...
Méněcenná?
Přesně řečeno.
A tohle Eric v lidech vycítí jako krev.
Ujíždí si na tom přetvářet lidi k obrazu svému.
Dokud se nestanou jím...
akorát mladší. A...
s tím už nedokáže žít.
Jestli nestačí, měl by uvolnit prostor.
Už zníš jako on.
A to se ti líbí.
A co ty?
Máma se odstěhovala do USA, když jí bylo 17.
Proto se nejspíš provdala za tátu.
Utekla z komunistického Maďarska stát se americkou kapitalistkou.
Nedovolila nám se s tátou stýkat. Vídáš se s tím svým?
Svedl mámu a pak si ji vzal, takže...
A co ten tvůj?
Jsme jen já, máma a brácha.
Asi jste si blízcí.
Když jsme vyrůstali, máma byla hroznej ras,
tak jsme byli s bráchou spolčení proti ní.
Hodně mu naložila na bedra a...
on z toho tak nějak utekl.
Teď je v Berlíně, že jo?
- Jak to, že si to pamatuješ? - Nerozumím.
Jsi vůbec skutečnej?
Připadáš mi tak vyrovnanej.
Jak jsi mohl tak dlouho přežít?
Tohle jsem prostě já.
V celé své kráse.
Kde jsou s tím naším sushi? Objednával jsem před hodinou.
Kousek ode mě dělají skvělou čínu.
Dobře.
Tak já si nejdřív zavolám.
- Dobře. - Hned jsem zpátky.
Nevěřil jsem, když mi to řekli.
Šálí mě zrak, nebo je to Nadrženej Jimmy?
Jo!
Tebe jsem viděl nedávno. Ona sem pořád chodí.
- Jak se ti daří? - Dobře.
Bál jsem se, že to tu najdu zatlučené.
I když přišly zlé časy, ustáli jsme to.
- Sem tam nějaké potíže. - Jaké potíže?
Však víš.
Nejhorší lidé v zemi teď mají mnohem víc odvahy.
Někoho sem hned pošlu.
Tvého muže je mi moc líto.
- Newman byl jedinečný chlap. - Díky.
Znáš ten vtip od Chrise Rocka?
Být menšinou v Americe
je jako mít strejdu, co ti sice zaplatil vysokou, ale zneužíval tě.
No tak. Víš přece, jaký slovník Newman používal.
Říkal mi šikmoočko, rákosníku,
malej rejžožroute.
Vždycky samozřejmě s láskou.
Za 28 let našeho manželství jsem nic takového neslyšela.
Promiň.
Určitě víš, že takový nebyl.
Ne, nebyla to celá jeho povaha.
Ale byl takový.
To neznamená, že jsem ho neměl rád.
Uměl ze mě dostat to nejlepší.
Pamatuješ, když jsme tu obědvali namísto přednášky?
Jo. Vyžahli jsme jich pět.
Docházelo někdy...
k překrývání?
Mezi naším šukáním a mým šukáním našeho šéfa?
Být tak znovu mladá.
Tak jo.
Pardon.
- Jsi čistý? - Můžu si vzít dvě gumy.
Promiň, jestli chutnám jako kung pao.
To já rád, klidně si krkni.
- Prokrista. - Dělám si z tebe srandu.
Ale rád ti vylížu anál. To je taková moje záliba.
- Nebudu se bránit. - Výborně.
- Už budu. - Dobře.
- Udělej se na mě. - Tak jo.
A co ta tvoje záliba?
Nerad dělám rozdíly mezi zadkem a kundičkou.
Jo, chutná znamenitě.
Co chceš teď?
Chci zaplatit... a prospat se.
Líbí se mi tvá cílevědomost. Muž, co přijel jen za prací.
Kdo si to odskáče?
"Rozumní lidé, kteří dělají rozumné věci. Kam nás to přivede?"
"Nerozumní lidé, kteří dělají nerozumné věci."
"To je počátek důležitosti."
Proboha.
Vážně nás pěkně dojebal.
"Vše, co chci, je jen oprávněně vstoupit do svého domu."
Zasloužil jsem si...
právo být tam. Zasloužil jsem si své místo.
Velký muž ve velké firmě.
Já nevím.
Občas mám dojem,
že se narodíš jako 1 000 mužů a zemřeš jako jeden jediný.
A přitom jsem možná...
pomohl pár lidem... postavit se na nohy.
Víš, co si myslím? Dělal jsi to jen pro sebe.
Osamělý kovboj.
Nejsem osamělý.
Osamělý kovboj v obleku s obličejem známým po městě.
Takže jsem "hledaný"?
Zaplatit a jít spát.
Sleduji Western Bulldogs
versus Port Adelaide. Australský fotbal.
- Jste fanda? - Ne, ale...
je to naživo a někdo mi určitě něco prozradí. Sázíte?
Jen na ruletu. Pro zábavu. Občas.
Jakou máte strategii?
Martingale. Zdvojnásobit. Všechno na černou.
Víte, že v Monaku v roce 1913 padla červená 26. za sebou?
Snad byl ten chlap prachatý.
Proč mi voláte v tuhle hodinu?
Myslela jsem na to, jak mě kolega možná...
trochu zastínil.
- Malinko mě to trápí. - Je to chytrý chlapec.
Jen jsem nepobral, proč mi nabízí long na stejném trhu.
Je to repetitivní, nudné a otravné. Jste vy taková?
Možná chce, aby někdo koupil FastAide,
protože zná někoho, kdo se ho chce zbavit.
Možná je to jasný short.
Nevím, Harper. Přišel mi přesvědčený.
Nevěříte mu?
Je to obchodník.
Jeho prací je být přesvědčivý.
Není jisté, že jim regulační orgány povolí
zavést celý jejich byznys plán.
Trh SPAC již skomírá,
což by mohlo být předzvěstí věcí příštích.
Ohodnocení vystřelila
a v žádném jiném odvětví nebyla nabídka tak vysoká.
FastAide je jako videopůjčovna. Akorát jede v lécích místo VHS.
Tušil jsem, že si to myslíte.
Váš tábor nebude mít radost,
až přijdu smlouvat o ceně.
Tak nevolejte mě. Prodejte přes Goldmana.
Jistě budou rádi.
Takže mi radíte proti zájmům firmy
a posíláte mě utrácet ke konkurenci?
Nejlepší nápad vyhrává.
A jaký je nejlepší nápad?
Můj, Jesse.
Ten, který vás nadchne.
Dobře. Zavolám ráno Goldmanu.
Jste neklidná duše, Harper.
Nedovedu být nic jiného.
Nač tohle všechno?
Připadám si nesmírně milovaný.
Je zřejmé,
že jsem se snažila přimět Maxima, aby mi dal přístup k tvým účtům,
aby mohl Pierpoint odstartovat hloubkovou kontrolu.
- Jako mluvit do dubu. - Umí být trochu baleárský.
Horkokrevný. Co na srdci, to na jazyku?
Prý jsi mu nařídil, aby se mnou nemluvil.
Jestli máme mít nějaký vztah,
profesionální či osobní, musíš ke mně být upřímný.
Unesu to. Unesu špatné zprávy.
Řekni mi to.
Jsou tu jisté ženy.
- Jaké ženy? -Ženy, které se mnou měly plány.
- Plány? -Ženy, se kterými jsem se vídal.
Zklamané ženy, které si připadaly ublížené, a pokusily se mě zničit.
Zničit nás a naši rodinu.
- Kolik žen? - Měl jsem více románků.
Hořce toho lituji.
I všech škod, které to napáchalo.
Byl jsem mladý, samé ego.
- Vlastně samé "id". - Promiň...
Jak to souvisí s penězi rodiny?
Složité dohody. Právní byrokracie.
Roční výdaje. Prostě dohody.
- Dohody o mlčenlivosti? - Nic netajím.
Tak se tyhle věci prostě právně řeší.
To, co jsem jim dal,
byl lepší život.
Musel jsi tušit, že na to přijdu, jakmile přejdeš pod Pierpoint.
Nevím.
Možná to byl můj hloupý,
zmučený způsob, jak tě to nechat zjistit,
abych to už nemohl dál ignorovat.
Aha.
Jsem zbabělec, Mino.
Jak stárnu,
bojím se, že tohle je má esence...
Strach.
Dobře.
Ale...
pokud jde o naše peníze, pořád nějaké máme, ne?
Jak to myslíš?
Máme dost peněz? Jsi bohatý?
Samozřejmě.
Jistě. Na celé generace. Na několik životů.
Moc finančnické. Nevím.
Je to škoda, protože prý vyvádí na jevišti dost divoké věci.
Jaké? Střílí hřebíky od Black and Decker ze zadku?
Tady jsi v práci, člověče.
Zvedni to.
Zavolá zpátky.
Mám na večer rezervaci do Zumy.
Ne, brácho. Já a někdo výjimečný.
Skopový hlavy! Podělaný skopový hlavy!
- Bohužel nemá čas. - No tak, člověče.
Ví, že jsem důležitej, a tak mi jdou po krku.
Prostě to vím. Vím, že mě odposlouchávají.
Jamesi. Jste James, viďte?
- Jay. Jo. - Jayi, posaďte se.
Tohle vás překvapí. Víte, jsem...
uměle vytvořený Tory.
Ale váš požadavek jsem prověřil. Znám jednoho doktora.
Poslal jsem mu fotku vašeho vzorku.
- Není můj. - Neříkám, že je.
Ale není ani psí.
Chápu, proč by někdo ve vaší situaci
křičel o pomoc, obzvlášť když nikdo neposlouchá.
Snad vám nebude vadit, že jsem se trochu pídil.
Je pravda, že jste byl nějaký čas nezaměstnaný?
Jo.
Tedy...
Nechcete se o tom pobavit?
Jsme rádi, že vás můžeme přivítat v Pierpointu.
Chtěla bych s tebou něco probrat.
Prozkoumala jsem finanční situaci Hananiových.
A...
objevila jsem jisté...
Bože, ani nevím, jak to nazvat.
Ano?
Víš co? Čím víc nad tím přemýšlím,
tím víc se zdá, že se fixuji na zbytečné detaily.
Mám tentýž zlozvyk.
Myslíš, že si spolu užijeme legraci? Tedy pracovně.
- Jasně. - Dobře.
Počítala jsem s tím.
Sedmé patro. Dveře se otvírají.
Dveře se zavírají.
Příjmy celého patra se zvedly jen o 5 %,
kdežto londýnského CPS o více než 30.
Každý člen mého týmu podává rok co rok lepší výkon.
Tak proč nám platíte méně?
Všechny cesty vedou k Danielovi.
Chová se sebejistě, jako by ho chránilo tvé požehnání.
Spolčili jste se, abychom dostávali méně,
vypadali postradatelně
a pak jste nás spojili s New Yorkem.
Daniel musí pryč.
Je výkonný ředitel. Ti jsou drazí.
Harper a já jsme bez něj pružnější.
Nebo mě a můj tým přinutíte hledat práci jinde?
Existuje totiž spousta bank, co nás okamžitě přijme
a náležitě nás ohodnotí.
Podíváme se na data?
Čísla ukáží, jak se věci mají,
protože nikdy nelžou.
Průměrný plat se u tvého týmu zvedl o 30 %,
ale celkový objem prostředků se snížil...
kvůli tobě.
Tvá produkce spadla ze 75 na 40 milionů.
Kvartilové pořadí kleslo o dvě místa. Nevěřil jsem tomu.
Co se s tebou sakra stalo?
Teď ti platím o 40 % méně, ale bez Felima to bude ještě horší.
Tvůj poměr výdělků a produkce je ale stále nejvyšší.
- Platíš mi o 40 % méně? - Táhneš tým dolů.
Cože? Poslední čtyři čtvrtletí?
Z kolika? Ze 100?
Ale to jsou jediná relevantní čtvrtletí.
Ten tým jsem sestavil.
- Jejich úspěchy jsou moje. - Jistě jsou ti vděční.
Ale nás dva čeká víc než jen pokec a čtvrtletní hodnocení.
Jestli přestaneš produkovat, budeš prostě náklad.
Měj tu důstojnost podívat se mi do očí, až to uděláš.
Já se ti díval do očí...
když jsem tě kurva najímal.
Víš, že tu nikdo nikomu nedluží zítřejší den.
Prosím...
nevyhazuj mě.
Nikdy bych tě nevyhodil.
Takže. Bavili jsme se
a máme i dobré zprávy.
Přesouváme tě výš.
Danny říkal, že jste se včera bavili
a hned mi volal, abychom vymysleli plán
pro tak loajálního pracovníka.
Chceme, abys vedl oddělení vztahů s klienty napříč Evropou.
Oba víme, co je to oddělení zač.
Kratší pracovní doba. Méně stresu. Více interakcí.
Chození do společnosti. Daleko od vřavy obchodního patra.
- To je domov důchodců. - Budeš mít víc času na rodinu.
Zasloužíš si to.
Mezi námi, v kravatě ti to sluší víc.
Díky.
- Ahoj. - Ahoj.
ERIC TAO ODDĚLENÍ VZTAHŮ S KLIENTY
České titulky Jan Váňa Iyuno-SDI Group 2022