Guardians of the Galaxy var ventet å bli Marvels første store flopp.
Ingen gode var igjen.
Vi ble valgt sist.
Og James Gunn, for ni år siden,
det er vanskelig å tro at han laget Scooby-Doo.
Og han var en stor regissør. Han hadde laget en superheltfilm, Super.
Den tjente inn 377 000 dollar.
Men han hadde troen.
Han trodde på seg selv.
Han trodde på meg. Takk.
SIDE A - 1 Den siste kampen begynner
Guardians utgjør en stor milepæl for oss i Marvel Studios.
Figurer som ikke var de mest kjente noensinne.
KEVIN FEIGE - PRODUSENT
Men under veiledning av forfatter-regissør James Gunn
fanget de verdens fantasi.
Vi er veldig engasjerte, lojale og hengivne til
James' visjon.
Han er en fantastisk kaptein,
og han skaper
et vakkert miljø med vennskap og kreativitet,
men også lidenskap.
Hvordan har dere det i dag?
Velkommen til Guardians of the Galaxy.
Det er en velsignelse for oss at han har laget alle de tre filmene.
Det er så unikt hans.
Stemmen hans,
skrivingen, regien og stilen hans,
hans kjærlighet til dyr og det bisarre.
James Gunn-tonen er veldig spesifikk.
Senk våpnene.
La oss drepe den som ser ut som en gulrot
og vise ham at vi mener alvor.
-Etter at han har sagt: "Senk våpnene." -Etter at han har sagt: "Senk..."
Vi dro til Comic-Con
og viste opptak fra den første Guardians.
Og Guardians hadde ikke en stor fanbase.
Folk kjente til den, men den var ikke som Captain America eller Thor.
Publikum så på den med litt...
Det føltes som å fordøye noe nytt.
Og så dro vi til Comic-Con for andre år på rad,
og publikum var så gira. De sa: "Gi oss mer!"
Er dere spente på å se showet?
Greit.
Det er større gjenkjennelse fordi vokterne er så uperfekte.
Man kan kjenne seg mer igjen i dem.
Og det er nok en ekte
kjærlighet til familien du har valgt
som jeg tror mange kjenner seg igjen i.
Galaksen trenger fortsatt vokterne.
Og du blir en bedre leder enn meg...
...kaptein.
2 Parti 89
Da Marvel kom til meg og snakket med meg om
å lage Guardians of the Galaxy, selv om det virker dumt,
fordi jeg laget lavbudsjettfilmer, men var ikke sikker,
JAMES GUNN - FORFATTER/REGISSØR
fordi jeg ikke ville lage en film jeg ikke var engasjert i,
som jeg ikke brydde meg om helt og fullt.
Jeg kjørte hjem fra møtet og tenkte:
"Om det fantes en ekte, snakkende vaskebjørn,
"hvor kom den fra?"
Og jeg tenkte: "Dette er den tristeste skapningen i universet."
Dette er et dyr som ble gjort til noe han ikke burde være
og følte seg helt utstøtt og fremmedgjort
fra alt annet liv i galaksen og var sint.
Jeg ba ikke om å bli laget!
Jeg ba ikke om å bli revet i stykker...
...og satt sammen igjen om og om igjen og gjort til et...
Et lite monster.
Den ensomheten er egentlig sentrum i Guardians of the Galaxy.
Folk tenker på dem som morsomme filmer,
men alt som driver dem, er det følelsesmessige senteret
med Rakett og de andre figurene som er outsidere.
De vil si at dette er historien om Rakett, men det er feil,
Den handler alltid om Peter Quill, alias legendarisk fredløs.
Ikke glem det. Dette er Stjerneherrens...
Hvem sa at den handlet om Rakett? Det gjør den ikke.
Det tilhører Stjer... Det er...
Det er en løgn.
Nei, den handler om Rakett.
Jeg har bedt deg utallige ganger...
...om å holde de skitne vaskebjørnhendene unna min Zune.
Jeg har fortalt deg utallige ganger...
Jeg er ingen vaskebjørn.
Sean er ekstraordinær.
Han gir liv til Rakett for alle oss på settet.
Vi flyr bort sammen, vi fire.
Som vi alltid sa.
Ok?
SEAN GUNN - KRAGLIN / UNGE RAKETTT
Det begynte med at jeg fikk telefon
fra min bror James som sa: "Hei, jeg spiller i en film,
"og jeg tror jeg har en rolle til deg.
"Kanskje to roller."
Og så ballet det på seg.
Slutt å smile som en idiot. Du skal være profesjonell.
Jeg har snakket om prosessen med å spille denne rollen i mange år
og hva det har krevd.
For meg har det alltid handlet om hva jeg gir til de andre skuespillerne.
For dem må Rakett være ekte.
-Hva er det? -Det er til når det blir beintøft.
Sean gjør virkelig alt
for å levere en inderlig, sterk
og overbevisende Rakett
under innspillingen, slik at vi kan reagere på ham
fordi det må være slik.
Jeg kan ikke forklare hvor verdifullt det er å opptre sammen med ham.
Særlig i den første filmen, fordi han fikk fram
noen av mine bedre øyeblikk,
som på den tida var viktig for meg som skuespiller,
som skuespillerspire.
Alt sinnet...
...alt raseriet...
...var for å skjule savnet mitt.
Når vi spiller inn filmen,
jeg snakker bare for meg selv,
tror jeg virkelig at Sean er Rakett.
Men når jeg ser filmen
og hører Bradley Coopers stemme,
føles han som Rakett for meg også.
Jeg føler at Rakett er halvparten av begge personene.
-Hva skal du gjøre med Quill? -Jeg? Hvorfor ikke du?
Jeg har følelsesmessistiske problemer. Hva skal jeg gjøre?
Jeg er stolt av arbeidet vi har gjort med å skape denne figuren.
Fra Bradley Cooper til min bror James,
og spesialeffektteamet i midten,
for meg er det moderne historiefortelling.
Et fellesskap av mennesker skapte denne figuren.
Rakett Vaskebjørn.
3 Oppgjør
Etter det vi gjorde med Ronan og Thanos,
var det å finne en figur
som er en verdig motstander i denne filmen,
ikke lett å få til.
Vi har alltid ønsket å vite hvor Rakett kom fra og hvorfor han er så supersmart,
og ypperste-evolusjonæren er en forsker
som har skapt "menneskedyr" i eksperimenter
CHUKWUDI IWUJI - YPPERSTE-EVOLUSJONÆREN
for å skape en perfekt verden, slik han ser det.
Han tror han forbedrer universet slik
og har gått inn i gråsonen
mellom geni og galskap.
Det er vårt hemmelige oppdrag...
...å ta en ufullkommen klump...
...biologisk materie som deg...
...og gjøre den til noe...
...perfekt.
Det er nesten som et klassisk far-sønn-forhold.
Sønnen vil ha hevn, men snudd på hodet
Faren vil ha hevn i forholdet til Rakett.
Hallo.
Et sted slutter den å handle om
et far-sønn-forhold
SIMON HATT - PRODUKSJONSLEDER
og går tilbake til et eksperimentator-eksemplar-forhold.
Jeg laget deg!
Hvordan visste du det?
Ypperste-evolusjonæren vet hva han gjør,
men mener at de er mindre viktige skapninger.
De er bare noen
han kan gjøre som han vil med.
Det er en liten, søt vaskebjørn som blir revet i stykker.
Han skriker og skriker, og dere setter ham sammen,
og det blir noe helt unikt.
Jeg viser ikke at en vaskebjørn rives i stykker og settes sammen,
-så jeg viser det på ansiktet ditt. -Ok.
Så det er det viktige i begynnelsen.
Det er bare skrekken i det dere ser.
Det var tungt å se ham gå gjennom torturen.
Hvorfor fortalte han oss ikke om dette?
Dette er verre enn det Thanos gjorde mot meg.
Du vil ikke bare ha en barteprydet
skurk som er ond uten grunn.
"Jeg vil ta over verden og ødelegge universet."
Ting som ikke gir noen mening.
Det vil du ikke.
Men når du blir kjent med en skurk
og føler: "Han har en god grunn til noe",
slutter du å hate ham.
Du må hate ham.
Og Chuk gir begge disse tingene.
Vi forstår hva han vil gjøre,
og vi hater ham intenst fordi han er en drittsekk.
Vi trenger 89P13s hjerne...
...så vi kan overføre den egenskapen til disse skapningene...
...før vi drar til den nye kolonien.
Bare det teller.
Vi startet med bilder fra tegneserien, og James sa:
JUDIANNA MAKOVSKY - KOSTYMEDESIGNER
"Skurken må ikke bli slik."
Og hvordan kom han dit?
Det fungerer i tegneserien,
men i utviklingen av figuren i dette manuset
trengtes noe nytt, unikt og annerledes.
Det begynte med sminken.
Og jeg må si at det
var et flott samarbeid med Legacy Effects.
Legacy laget mange sminkeskisser,
og så laget vi klær som fulgte med det.
Denne fyren er narsissist,
og han elsker stoffene og fargene.
Kongelig purpur, selvsagt.
Men jeg elsker det Judianna og teamet har gjort
med å gjøre ham elegant.
Jeg vil bli diktator.
Figuren min har tre sminkestiler.
Vi har tilbakeblikk-stiler, som ligner på det du ser her.
Så kom Rakett-hendelsen.
Og det skader ham fysisk.
Og når vi møter ham i nåtid, er det stil nummer to.
Det er den offentlige figuren.
Jeg er sikker på at mange i Beverly Hills
betaler mye for å se så kule ut.
Man må nesten beundre motet deres.
Og så har vi en siste stil,
ansiktet bak masken.
Ansiktet hans falt av.
Kutt.
Han er så god, lilla og nifs og...
...ond.
Chuk er utrolig i denne rollen,
noe som er rart siden han er kjempesnill.
Du skjønner, ikke sant?
Ingen av de andre gjør det. Du forstår meg.
Ja.
4 vokterne forent
Dette er både en større og mindre historie enn Vol. 2.
Vi har mange ulike planeter,
mange nye steder vi utforsker.
Dette er det største romskipet jeg har vært i.
Det er tre etasjer i et romskip.
Settene våre er enorme,
men det er også en mye mer intim og mindre historie på visse måter.
Disse figurene har mye felles.
Som jeg ofte har sagt, til sjuende og sist
handler Guardians of the Galaxy om figurer
med barndomstraumer,
og hvordan de bringer disse traumene inn i voksenlivene,
og hvordan henger det sammen med en enorm romopera?
Så denne filmen angriper disse temaene mye mer direkte
enn jeg tror de første to filmene gjorde.
Alle rundt meg dør. Moren min, Yondu...
-...Gamora. -Gamora er ikke død.
For oss så.
Vi følger Peter Quill gjennom disse filmene,
og det har vært... Den første filmen var
om en ung mann som lærte å bry seg om andre enn seg selv.
Å være mindre egoistisk og en del av en familie.
Og vanligvis tar livet mer enn det gir. Men ikke i dag.
I dag har det gitt oss noe.
Det har gitt oss en sjanse.
Og i den andre filmen
er det å ønske å lære mer om seg selv,
å finne mening i identiteten sin og forstå hvem han er.
Og han tror han finner det i faren.
Men igjen må han minnes på at familien hans
er familien som adopterte ham.
Og jeg tror at i den tredje filmen
lærer Quill å trives på egen hånd og lære,
slik Drax uttrykker det sterkt i en metafor han får av Mantis,
hvordan slutte å hoppe fra vannlilje til vannlilje,
men heller lære å svømme.
Dette er flott følelsesmessig arbeid.
-Og kutt. -Kutt.
Kan ha laget en pistollyd.
Chris er en fantastisk energi på settet.
Han er en perfekt hovedperson,
altså setter han vanligvis tonen,
og det sprer seg.
-Jeg valgte det for deg, kompis. -Ja!
Han skaper en gledelig atmosfære.
Jeg vet jeg er god fordi jeg var fantastisk i det opptaket.
Slikt skuespill holder meg gående.
Det er vanskelig å beskrive hvordan det er å jobbe med ham
fordi våre figurer, skuespillerstiler
og personligheter er yin og yang.
Så det føles lett.
Det er meg, Peter Quill. Jeg er en av dere.
Jeg vet ikke om det fins en annen skuespiller
jeg liker bedre å idémyldre med enn Chris Pratt.
For vi samarbeider helt naturlig.
Jeg passer perfekt til det høye energinivået hans.
Ser du ikke disse ekte mekanikeruniformene
vi har på kroppene?
Som passer til noen hudteinter bedre enn andre?
Gjør det sånn igjen, snu deg til Karen og si:
"Din tur!"
Alle er i slik harmoni med figurene sine.
Vi er vante til det nå. Vi går lett inn og ut av rollen
fordi vi har gjort det lenge.
Og alle yter sitt beste.
Vi har aldri vært bedre.
Det føles som råflaks.
Jeg er overrasket over at Gamora er i denne filmen
fordi jeg visste hva som hadde skjedd i Avengers,
og jeg tenkte: "Det ville ha vært en ære å komme til to scener
"og så ta farvel med alle."
Men jeg var overrasket og takknemlig over å få spille...
Gamora har mye å gjøre
og mye å observere av vokterne i denne filmen.
Ikke om du vet at det er ei felle. Det er et oppgjør.
Hva?
Et oppgjør er ei felle...
...om du møter en fyr som er mektigere enn deg.
Gamora i Vol. 1
har mer til felles med Gamora i Vol. 3.
Vi elsket hverandre.
Jeg tror ikke det.
Selv om de har levd
sammen med den andre Gamora,
føles de kjent for henne.
Men hun forstår ikke hvorfor og er veldig forvirret.
Men denne Gamoraen er spennende
fordi hun er så uavhengig
og veldig vill.
Og hun er annerledes.
Hun har en gnist i seg
som Gamora egentlig aldri hadde.
Så du er herjer nå?
Ta på uniformen.
Jeg trodde ikke du var herjertypen.
Hvem er du igjen?
Nå er hun en herjer,
så det er et helt annet kostyme.
Vi tok ingenting fra de andre kostymene hennes.
Og i Guardians 2 var det med
ei gruppe kvinnelige herjere som gikk i grønt.
Så hun går i grønt.
Yondus død forener Herjerne.
Så nå ser du gult,
blått, rødt og grønt.
Alle er der, og de er én herjerstamme.
Og Gamora er en fryktet og respektert person.
Det er dette du må leve opp til. Kom inn hit.
Vi lærte litt i Guardians 2
da dere hørte bakgrunnshistoriene til Nebula og Gamora,
at Nebula ikke egentlig er skurken i den situasjonen.
Gamora er skurken.
Da jeg var barn, ville far
at jeg og Gamora øvde på å slåss.
Hver gang søsteren min vant...
...skiftet faren min ut en del av meg med maskineri...
...og sa han ville vi skulle være jevngode.
Men hun vant...
...igjen og igjen uten å gi seg.
Nebula har blitt mer voksen.
Hun er på mange måter lederen av vokterne
fordi Quill er satt ut av spill av sin følelsesmessige situasjon.
Vi ser Nebula og Gamora slik de er nå.
De har byttet roller sammenlignet med Guardians 1.
Ditt gamle jeg hadde et høyere mål.
Du ville hjelpe folk. Derfor grunnla du vokterne.
Men jeg grunnla ikke vokterne. Og jeg forlot knapt Thanos.
Hvem du enn var forelsket i...
...var det ikke meg.
Det høres mer ut som henne.
-Henne? -Hva?
-Latterlig! Jeg har ikke... -Ikke bland meg inn.
Jeg og Zoe er knyttet sammen
av å spille disse figurene. Det er sinnssykt.
Vi føler oss beskyttende over søsterforholdet
og hvordan det framstilles på skjermen,
og det er viktig for oss begge.
Vi liker det veldig godt.
Og opp gjennom årene har det skapt et spesielt bånd
mellom oss to.
Forhåpentligvis er hun enig med meg.
Personalavdelingen har klaget på at de fniser for mye.
Han har rett.
Jeg ville ha elsket å se en spin-off
basert på det søsterskapet.
Det er komplekst.
Det er kontroversielt. Det er...
Vi kan også forholde oss til det,
ikke ut fra min personlige erfaring,
men ved å vite at det fins søsken
som har hatt det vanskelig hjemme,
og klart å overleve på grunn av slektskapet sitt,
på grunn av brorskap eller søsterskap.
Si meg.
I framtida...
...hva skjer med deg og meg?
Jeg prøver å drepe deg.
Flere ganger.
Men vi blir venner.
Vi blir søstre.
Karen er en talentfull skuespiller, og hun forvandler seg selv.
Nebula og Karen er veldig forskjellige.
Jeg er dekket av gørr fordi vi har klatret gjennom en gørrete overflate.
Vi er totalt dekket av gørr,
og det er onsdag.
Det er vår første dag tilbake etter ferien,
og gørret settes rett på oss.
Stemmen hennes for Nebula er som Clint Eastwoods.
Så sier de: "Kutt",
og for meg høres hun ut som Mrs. Doubtfire.
Hun er skotsk...
Og så sier hun: "Nå er jeg Nebula."
Kjære vene.
Hun er morsom fordi hun er så alvorlig.
Hvis noen er så alvorlig, er det noe morsomt i det.
Men nå blir hun mye morsommere.
-Trykk ned. -Hva?
-Trykk ned. -Jeg gjør det.
Trykk knappen.
-Du trykker visst på nøkkelhullet. -Hva?
Trykk inn knappen under håndtaket.
Ok. Hva nå?
Åpne døra.
Det er et dumt design, og instruksjonene var uklare.
Det nye kjøttet
Dette er neste trinn i evolusjonen vår.
Mektigere, vakrere...
...og bedre i stand til å knuse galaksens vokterne.
Jeg tror jeg skal kalle ham...
...Adam.
Adam Warlock er sendt av moren, Ayesha, for å fange Rakett.
Du!
Hvor ble det av deg, ekorn?
Og vi finner ut
SARA SMITH - PRODUKSJONSLEDER
at det skjer etter ordre fra ypperste-evolusjonæren
som skapte sovereign-folket.
Du får et fantastisk par
med Ayesha, spilt av Elizabeth Debicki,
og Adam Warlock, spilt av Will Poulter.
Jeg er trollmannen, mamma. Ikke gi meg ordrer.
Man beskriver best Adam Warlock
med ordene til ypperste-evolusjonæren.
Han ble skapt med håp om at han ville bli
den beste av sovereign-folket.
Og han kommer tidlig ut av kokongen
og er litt toskete.
Hvem kastet tingen på meg?
Hold kjeft.
Drittunge.
James skrev figuren til Adam Warlock
slik at vi trengte en skuespiller som taklet både humor,
men også noen av filmens alvorlige øyeblikk.
I begynnelsen av filmen
ser du at du ikke bør kødde med Adam Warlock.
Jeg kunne jobbe med stuntteamet på mange ting
som har vært skikkelig gøy.
Vaierne,
de ulike riggene så det ser ut som om du flyr, det er gøy.
Jeg har hatt et par flygedrømmer
som har blitt mye bedre
siden jeg begynte å trene til denne filmen
fordi jeg føler at jeg kom så nær den ekte varen man kan.
Hvem er den gærningen?
En supertosk med strålepistolhender. Jeg vet ikke.
For Ingenvethvor skapte de en hel by.
Det var utrolig.
Vi hadde Ingenvethvor i Guardians Vol. 1.
Det var et enkelt sett.
Vi bygde det utendørs.
Og det er en oppgradering.
Dette er et ekstraordinært sett.
Jeg føler at de kan ta dette bit for bit
og bruke det som attraksjon i Disneyland.
Det er utrolig. Det er tre etasjer.
Enestående håndverk og...
Filmen begynner her,
og du store min, jeg vet ikke.
De sparte ikke på noe da de bygde dette settet.
Og vi har kanskje over 100 statister,
full romvesen-sminke.
Få se dere.
Se hit. Vink. Se på noen av disse menneskene.
Se på den sminken. Du i den blå, hvor lang tid tok det?
To sekunder. Det er ei maske.
To timer! Vi skal fikse det.
Det tok ni timer i sminkevogna,
fordi hun er diva og trengte fotmassasje.
-Er det bare ei maske? -Ja.
-Denne tar to timer. -To timer.
-Tre timer. -Tre timer her.
Ser dere? Mye arbeidskraft. Men...
...det er den siste Guardians of the Galaxy,
så vi slo på stortromma. Ellers kan vi bare gi opp.
Velkommen.
Dette er Raketts...
...leilighet.
Han har alle slags maskindeler.
Du ser hva livet hans handler om,
ting som maskiner og å bygge ting.
Det er senga hans.
Og her legger han Zunen i holderen
mens han lytter til Heart.
Og her vil Adam Warlock slå gjennom,
gripe ham her, slå gjennom den veggen...
Pang! Vi skal filme alt det.
Så slår han seg inn på Peter Quills soverom.
Slår gjennom her.
Han har masse gamle videospillgreier
han har tatt fra gamle biler og jordgreier.
Slår gjennom der og der,
går rett over Quill
som har flyttet sin...
Han har flyttet kassettspilleren fra Milano inn på soverommet.
Så slår han gjennom, og de lander på det taket.
Faen også.
Her på Ingenvethvor ser vi Kraglin og Cosmo.
Ja, vi presenterer den dynamiske duoen.
Bozhe moi, Kraglin.
-Du må vite at du aldri vil lære. -Tror du du er bedre?
Vi skiftet kjønn på Cosmo.
-Jeg tror at i tegneseriene... -For han er mann.
Ja, og Cosmo er basert på hundene
russerne sendte ut i rommet tidlig i romkappløpet.
Jeg tror en spesiell var Laika, som var tispe.
Derfor skiftet vi kjønn til ære for Laika,
den første hunden som ble sendt ut til verdensrommet...
-Hundekosmonaut. -...og dessverre ikke kom tilbake.
Jeg har alltid ønsket å ta med Cosmo. Jeg visste bare ikke hvordan.
Det ga mening at hun dukket opp
fordi vi fikk vite at Cosmo var i Ingenvethvor i den første filmen,
så det var viktig at hun ble en virkelig figur.
Nebula, hørte du det?
Han kalte meg slem bisk og tok det ikke tilbake.
Vi lette lenge etter Cosmo.
Mange skuespillere prøvespilte.
Cosmo ble spilt av den talentfulle Maria Bakalova.
Hun er alltid snill og godmodig.
Åpen med følelsene sine.
Veldig sprudlende.
Hun har en hundelignende egenskap vi elsker i hunder.
Kraglin, Cosmo, hold vakt...
...over Ingenvethvor til vi er tilbake. Et par dager.
Ai ai, kamerat.
Jeg fant koordinatene til OrgoCorp. Jeg har en kontakt der.
-Kanskje han kan hjelpe oss inn. -Kontakt ham.
La oss dra og redde vennen vår.
SIDE B - 1 Orgoskop
James vil at alt skal filmes,
BETH MICKLE - PRODUKSJONSDESIGNER
og for en produksjonsdesigner
og settdesigner er det musikk i våre ører.
I det første utkastet til Guardians of the Galaxy 3
ble orgoskop-planeten skrevet som en jabaroskopisk planet,
så de første ukene gjorde jeg research med tanke på det.
James og jeg snakket om hva som skjedde på denne planeten,
og alt er genetisk forskning og eksperimentering.
Så han følte at det kunne være mer interessant
om selve planeten var helt organisk,
som om forskeren hadde dyrket den fra begynnelsen,
og at den hadde oppstått slik.
Og det forankret det i... I et interessant historiepunkt
som rimte med det de gjør på denne planeten.
Men så ble det en utrolig utfordring
for meg i scenografiavdelingen og Judianna i kostymeavdelingen
å prøve å finne på en planet som er dyrket helt organisk,
men som likevel er et fint sted å være.
Om dere ser her,
ser dere romdraktene deres sveve utenfor vinduet.
Ikke sant?
Pokker!
Vi er i orgoskopet,
som både er det vakreste og ekleste settet vi har hatt
i Guardians-universet.
Det ser ut som en fantastisk koloskopi
om du går gjennom det.
Men det er...
Ja, dette er en... Jeg ville skape et sted
som er arkitektonisk annerledes
enn andre steder vi har sett så langt.
Og orgoskopet ble laget
ved at de dyrket materialene.
Så den består av bein
og organer de bruker, organer og kjøtt.
Draktene deres er laget av et slags kjøtt
som er dyrket og som isolerer og beskytter dem.
Orgovaktene var noe som...
Jeg tenkte først på dem som mer krabbeaktige,
og så så jeg krabbekostymene,
og de så ut som ting vi har sett før.
Og jeg sa: "Hva om de er laget av kjøtt?
"At de dyrker kostymene."
Og Shane og teamet på Legacy kom på et sprøtt kostyme
som ser ut som noe fra en fransk kunstfilm,
eller det ser ut som et sumobryterkostyme,
og du beskyttes av beltet i kostymet.
Og det er ikke formet
som noe hypermaskulint, tøft
som vi ofte forbinder med soldater på film.
Det er puffete med stor rumpe.
Og det er flott å se Nathan Fillion spille major Karja,
som går rundt som om han er verdens tøffeste.
Kom igjen, dumminger.
Settet vi filmer i dag, er Orgo rompark.
Vi filmer en scene der Drax og Mantis kjemper mot orgovaktene.
Nå skjer det. Klar og sett i gang!
Vi gjorde morsomme ting i orgoskop-romparken.
WAYNE DALGLISH - MEDSTUNTKOORDINATOR
Dave Bautista er en tøffing.
Vi prøvde å gi Mantis et annerledes preg,
HEIDI MONEYMAKER - STUNTKOORDINATOR
så vi fant på morsomme alternativer for dem.
-Du er en kattunge. -Mjau.
Du har lyst til å danse.
Vi prøver alltid å presse grenser og gjøre det vi syns er unikt.
Vi presser dem og har det gøy.
Kutt!
Pom er... Av oss alle
er hun nok den mest kunstneriske.
Hun er nesten som en gammeldags skuespiller.
Hun er nesten fra en annen æra.
Nei!
-Hallo. -Hallo.
Hun er spenningssøker.
Hun hopper i fallskjerm, rir på hest
og gjør sinnssyke greier.
Jeg gjør det på fransk nå.
Lærer masse kampsporter.
Kan jeg sparke mer?
Sparke ham i ansiktet?
Pom er nok min... Hun er min favorittvokter.
Ikke bare er hun en glimrende skuespiller,
men hun gjør noe kjempegøy med denne figuren.
Og hun har en søt uskyld ved seg.
Men hun kan være en sarkastisk...
Hallo!
Vi har gått inn i
søskenrivaliseringen.
Gå inn dit og si: "Kødder dere?"
-Direkte til ham? -Ja.
Jeg elsker å jobbe med Dave.
Han er utrolig. Han er lavmælt,
men kan være høylytt, som skuespiller.
Flaks at jeg klarte å slå inn døra...
Jeg respekterer det han står for.
Men han er også snill og morsom.
Og dynamikken mellom figurene er velskrevet av James.
Vi har det gøy med det.
Det er feil å manipulere venners følelser.
Du gjorde meg forelsket i sokken min.
Det var morsomt.
Det er en majestetisk prestasjon av Dave.
Drax er latterlig, men vi tror ham også fullt og helt.
Han er helt troverdig
og følelsesmessig forankret.
Og vi får se opprinnelsen hans i denne filmen.
Jeg hadde ei lita jente som deg. Vet du hva hun likte?
At jeg laget apelyder.
Jeg kan ikke tenke meg en annen som Drax. Det er Daves rolle.
Det har det vært siden han kom
og vi to prøvespilte sammen. Alle visste det.
Du får drepe fyren, men du må hjelpe med å overbevise folk.
Så du gjør alltid som jeg sier, ok?
Eller vi kan avgjøre det sammen.
Du tar de fleste avgjørelsene, ok?
Jeg blir sentimental over å tenke på
at vi har vært så mye sammen de siste ti årene.
Men han har vært i grå og rød sminke hele tida,
så jeg gjenkjenner ham ikke uten sminke,
men vi har vært mye sammen.
Fem filmer, presseturneer, premierer,
og selv om ikke noe av dette
vil skje lenger,
håper jeg at vi kan møtes.
For jeg ville savne ham.
Jeg støtter deg, storegutt.
Ok? Jeg støtter deg.
Jeg rører deg ikke igjen.
Ok. Fint at jeg gjorde det.
2 Pattedyrkropper
Ypperste-evolusjonæren har fortsatt arbeidet sitt.
Han har laget planeter, befolket dem med arter,
og vi får se en.
Vi drar til antijorda, som er befolket
av menneskedyr.
Og det er som Dr. Moreaus øy.
Det er rart og vidunderlig.
Og Alexei, Shane Mahan
og Lindsay MacGowan fra Legacy
har med sitt utrolige arbeid gitt disse figurene liv.
Ok. Flott. La oss filme det.
Du har flaggermusfolk, skilpaddefolk
og kaninfolk,
og en slags vortesvinfolk.
-Den søte babyen. -Ja.
-Han er nydelig. Han ser ut som... -Ja.
Men alle går i klær fra 80-tallet.
Det er kjempemorsomt.
Et stort sminketeam skapte disse figurene
i gruppene A, B og C.
A-ene hadde full sminke
fordi de skulle være i forgrunnen.
B-ene var mer i bakgrunnen.
Du så kanskje glimt av dem,
men det var ingen nærbilder.
Og C-ene hadde enkle masker
som folk dro på, og de var langt i bakgrunnen.
Det måtte planlegges.
Hvor mange menneskedyr filmes i dette opptaket?
Hvor mange i dette?
Hvor mange er i denne scenen? Vi måtte finne ut det
slik at filmen fungerte så bra som mulig.
Er dette det perfekte samfunnet?
Menneskedyrdagene var store.
ALEXEI DMITRIEW LEDER FOR SMINKEAVDELINGEN
Bakgrunnsteltet var gigantisk.
Alle vognene var stappfulle.
Alle hadde tenner, kontaktlinser, hender og alt det.
Det var en stor oppgave for oss og Legacy.
Legacy Effects
laget utrolige ting.
Vakkert hår,
tilpassede parykker for alle,
tilpasset hårforlengelse.
Det var superspennende å ha alle på settet
fordi det var så mange ulike stiler,
og alle var praktiske.
De laget en kasuarfugl.
Det var visst postkvinnen, Blue Jay.
De var veldig kule. De ble fantastiske.
Men researchen bak er kul.
De har mange 3D-printede elementer med magneter
og nebbet og låsekjeven,
slik at skuespilleren styrer nebbet.
Groot, helt kaiju!
-Ikke helt kaiju! -Jeg er...
-...Groot! -Tilbake.
Nei, ikke kaiju!
Groot, ned!
Dere trenger ikke være redde.
Vi vil ikke skade deg.
Den ble opprinnelig skrevet som "vampyrflaggermusfamilie",
og så sa jeg: "Dette er bare en plassholder.
"La oss gå gjennom de ulike designene og se
"hvilket design som er best for denne familien."
Og jeg likte vampyrflaggermusene best.
Spesielt utseendet hennes.
Hun er fantastisk i rollen. Det er et ekte språk.
Jeg laget et ekte språk med grammatikk og alt.
Jeg elsker å se verdener som blir skapt,
for med en sminket skuespiller i rollen
ser og føler du det.
Det er riktig måte.
Det er mer sminke
i denne filmen enn i noen annen film.
De slår Grinchen.
Og alle figurer i Grinchen er en hvemviking.
-Ja. -Så vi har mer enn dem.
Det er sinnssykt.
Guiness rekordbok. Kjempebra.
Jævla galakse
Settene vi filmer i dag, ble skrevet som separate sett.
Det var korridorene med bur der de hadde dyrene,
søylegangene der de hadde barna,
kammeret der yppesteevolusjonæren utfører eksperimenter.
Men vi tenkte det var interessant å forbinde settene
så du ser fra ett sett til det neste,
og verden føles større og mer sammenhengende.
Og nå drar James stor fordel av det,
og han koreograferer den siste kampen.
Den startet i korridoren, går gjennom en vestibyle,
lander i evolusjonærens kammer
og lar koreografien spre seg rundt i rommet.
Og vi skal spille inn filmens finale.
Klare? Vær så god!
Jeg likte å arbeide med Heidi Moneymaker,
filmens stuntkoordinator.
Hun var Scarlett Johanssons stuntkvinne.
Så hun er veldig dyktig
og utrolig til å koreografere alt.
Hun sørget for at jeg fikk spille i noen actionscener
fordi hun visste at jeg ønsket det.
Så det var flott å samarbeide med henne.
Det er gøy. Jeg gir noen falske spark i ansiktet.
Du vil se alle vokterne kjempe sammen samtidig,
og mange av filmene handler om å skille dem fra hverandre,
at de samles igjen, å skille dem.
Så er alle sammen et øyeblikk,
men selv da er de vanligvis ikke helt sammen,
og her
samarbeidet alle som et team.
Alle på settet arbeidet med kjærlighet og lidenskap.
Vi har planlagt og utarbeidet det og gjort det om og om igjen
siden antakelig september, oktober, i seks måneder.
Det tok en stund å få ned vaierfestene
fordi de var veldig kompliserte.
Og i begynnelsen tenkte jeg nok:
"Dette går ikke bra for oss."
Og det ble noe av det beste jeg har gjort.
FØRVISUALISERING AV STUNT
Det kule med disse filmene er at de forhåndsvisualiserer alt,
og de filmer til og med stuntpersonene
fra alle vinklene de vil filme fra.
Du får se en versjon av filmen filmet med iPhone,
og du tenker: "Jeg gjør det, og det er slik jeg vil se ut,
"men litt verre fordi jeg ikke er kampsportutøver."
Teknologien utvikler seg konstant.
Kameraene vi kan bruke nå,
er utrolig lette.
Så de kan holdes i hånda, og derfor
kan du designe actionsekvenser
ulikt noe som er gjort før
fordi kameraoperatøren blir en like stor del av stuntsekvensen
som stuntutøverne og skuespillerne.
På et tidspunkt hang kameraoperatøren i vaire,
og han ble heist opp over meg mens jeg ble slått i ansiktet.
Det var komplisert og krevde mye øvelse.
Vi brukte mye tid på å få det til.
Det var nervepirrende, for du må få alt perfekt
i ett opptak.
Du kan gjøre det noen ganger,
men presset er stort.
Når dere møtes, er det et øyeblikk mellom dere
der dere er lederne av laget,
totalt sjefer.
-Ja. -Ja.
Trenger hjelp til å flytte tauet.
-Ja, ja. -Så jeg gjør...
Skal jeg se bak ham?
James ville vise hver figur like ved andre figurer,
og vi flyter fra figur til figur.
Chris tilførte det mye.
Han elsker å bli med og elsker koreografien.
Så hva vi enn gir ham,
gjør han det enda bedre fordi han er Stjerneherren.
Vi gir ham noe,
og så legger han til flere lag,
og vi tenker alltid...
Hva skjer, dere?
Vi skal spille inn noen kule actionsekvenser
som vil ta oss til tredje akt.
Vi har Chris Romrell på podiet der oppe.
Og han modellerer...
...det han vil... Det de vil jeg skal gjøre.
Det ser alltid bedre ut når han gjør det,
men jeg skal gjøre mitt beste for å få det til å fungere.
Du ser det ikke fra denne kameravinkelen, men det er over hundre meter oppe.
Jeg skal heises opp dit.
De liker å bruke vaierne til Romrell, men jeg skal ikke ha dem.
Jeg insisterer på å ikke ha vaiere.
Det handler om at du flyr.
Trenger jeg kjernestyrke til dette?
-Niks. -Bra.
-Er dere klare? -Vi er klare.
Går det bra med dere?
-Henry? Greit. -Ok.
-Løft meg. -Greit.
De har LED-paneler som lyser
og skaper flammeeffekten rundt oss,
og så animerer de det.
Jeg insisterte på at vi brukte ekte ild.
De turte ikke,
så vi kan visst ikke brenne ned stedet.
Og dette er bare én dag i livet.
Det har tatt noen timer å ordne dette,
og det vil vises i tre sekunder i filmen.
Så, avvent.
Så det...
...kult ut?
4 Det er bra med venner
NAVN: VASKEBJØRN
Å bli gjenforent med vokterne-familien til Vol. 3 er...
Det er veldig spesielt.
Og det er sjeldent
med et samhold som vårt,
så mange år som vi har jobbet sammen.
Vi er ennå som en familie, som i historien.
Det som er annerledes nå, er at vi vet at det går mot slutten.
Hver enkelt av oss
bearbeider det på sin egen måte.
Dette er for opprørende på en god måte.
Det føles bittersøtt fordi vi vet
at det er den siste Guardians of the Galaxy-filmen.
Vi skal ha én scene til med alle vokterne sammen.
Chris minnet meg på det i går.
Det blir veldig rørende.
Slik ja.
Det er siste opptak med de jeg anser som
alle vokterne.
Chris, Zoe,
Dave, Karen, Pom og Sean.
Vi har vært sammen i ni år nå.
Og jeg er glad i dere alle.
Vi skal filme sammen i én dag til,
bare ikke i samme scene.
Så jeg er glad i dere alle.
Og ærlig talt,
jeg er kjempeheldig som har...
Jeg hater å gjøre dette foran kamera, men jeg gjør det
fordi jeg ville si til dere tidligere
at jeg har vært utrolig velsignet
som fikk denne gruppen mennesker,
og det sier jeg til alle hele tida,
som partnere på denne reisen.
Det har vært fantastisk
fordi jeg er veldig glad i hver av dere.
Som mennesker, som skuespillere og som venner.
Jeg er glad i dere alle.
Takk for at dere var med meg på denne reisen.
Å være på settet med alle
og vite at det snart er slutt
når vi nærmer oss de siste scenene, er...
Det er rørende.
Vi nyter nok alle hvert øyeblikk.
Derfor har settet vært morsommere.
Vi har ledd like mye som alltid
fordi vi vet at det er en slutt.
-Hei, James. Glad i deg. -Glad i deg.
Filmet du det? Slett det.
Det er litt trist, men også gledelig.
Hvem får gjøre dette?
Hvem får
spille i noe som publikum elsker
og som vi kan være stolte av,
og vite at vi la hjertene våre i?
Hvis folk spør meg
om hva jeg likte best ved å lage Guardians of the Galaxy,
er det å samarbeide med broren min.
Han er en flott bror og en flott venn,
men mest av alt har det vært kjempegøy å se ham.
Første gang jeg hørte om Guardians of the Galaxy Vol. 1,
ringte agenten min og sa, uten å nevne konteksten:
"Er du villig til å barbere hodet?"
Jeg sa: "For hva?"
Hun sa: "En Marvel-film."
Da sa jeg: "Ja."
Jeg kan ha gjort noe sprøtt.
Jeg er skallet.
Jeg trodde jeg skulle filme i åtte dager
og at det var alt.
For ti år siden stod jeg på kontoret mitt med Karen Gillan,
og sa til henne: "Rollen er ikke så stor i denne filmen,
"men jeg planlegger at hun er en vokter i framtida."
Jeg forteller slikt hele tida, og jeg tar alltid feil.
Men denne personen lyktes og har vist hvor god hun er
og hvor flink hun er til å samarbeide
fordi hun kom på jobb så tidlig.
Jeg er glad i henne og vil savne henne.
Og nå er Karen Gillans
arbeid i trilogien over.
Denne opplevelsen har beriket livet mitt på mange måter.
Jeg mener...
Den var den første kjente filmen jeg spilte i.
Og så heldig for meg
at det var en så god film som Guardians of the Galaxy.
Jeg fikk til og med en utrolig figur
jeg fikk utforske i seks filmer.
Går det bra?
Er det ok å være trist?
Det er slutten på en reise fordi dette startet karrieren min.
De ga karrieren min et løft og forandret livet mitt.
Han er en diva
og liker ikke å bli filmet bak kulissene.
Slutt.
Bautista.
Denne reisen som går mot slutten,
er veldig bittersøt fordi jeg er knyttet til alle.
Jeg er stolt over det vi har fått til.
Vi har jobbet med filmen siden oktober. Vi ønsker å avslutte,
og så tenker vi: "Men dette er den siste."
Vi vil ikke bli ferdige, men hale ut tida.
Vi må være gode joob joob.
Det betyr venner.
Det har vært herlig å leve i Marvel-universet.
Det er en del av arven min
jeg stolt vil ta med meg.
Og jeg håper at barna mine er stolte.
Jeg har tre små gutter,
og de er innbitte fans av disse figurene.
Da jeg foreslo Guardians of the Galaxy for Marvel,
tok jeg med ei lita bok.
Jeg hadde jobbet hardt med å lage den,
masse bilder og fotoreferanser og slikt.
I boka var alle figurene listet opp
og hvem jeg syntes skulle spille dem.
Og ingen av skuespillerne i boka
spilte figuren,
bortsett fra Zoe Saldana,
som jeg møtte og elsket fra begynnelsen.
Det får meg til å føle meg veldig bra og heldig.
Som om lykken er med meg.
Det gjør meg stolt
å kjenne så mange mennesker
som jeg ser opp til og respekterer dypt
og som lever sammen med meg i dette universet.
Hver gang jeg føler meg ute av meg,
ser jeg folk rundt meg som har ofret mye for å være her
fordi de har en ekte lidenskap,
en ekte kjærlighet til det vi gjør.
Det minner meg på at vi er velsignet og heldige
som er her.
Og jeg vil takke deg fordi du har vært fantastisk.
Du trodde på meg før jeg trodde på meg selv.
Så takk for at du støttet meg.
Og jeg vil savne Gamora,
men ikke den fire timer lange sminkeprosessen.
Så...
Jeg prøver å lage den beste filmen jeg kan.
En som er flytende og elegant.
"Elegant" er ordet jeg bruker mest mens jeg filmer den,
skriver den og redigerer den.
Den må ha eleganse.
Og det har vært givende for meg å lage denne filmen.
Den er personlig, for Rakett er meg, og dette handler om meg.
Og å se publikum reagere på den
slik de har gjort så langt, føles godt.
VI ER GROOT!
Jeg er takknemlig for opplevelsen og spesielt takknemlig
for menneskene jeg har samarbeidet med.
Jeg tror livet med figurene,
skuespillerne, filmingen og alt
er mer levende i denne filmen enn i noe annet jeg har laget.
Og jeg tror at til og med tilbakeslagene underveis
var til det beste for helheten.
Nå er James Gunn ferdig med filmen og trilogien.
Hva det har betydd for meg å være en del av denne franchisen,
er vanskelig å beskrive.
Jeg har villet bli skuespiller hele livet
og visste ikke hva det ville innebære.
Om jeg så vidt hadde klart meg økonomisk og gått fra jobb til jobb,
ville det likevel føltes som en oppfylt drøm,
og jeg ville ha vært tilfreds.
Det å få være med på noe som er så populært
at jeg tror det blir stående,
at det vil bli sett lenge etter min død,
er spesielt.
Det føles bemerkelsesverdig.
Du føler deg velsignet.
Måtte vi alle bli så heldige at vi får jobbe med noe
og samarbeide om å skape noe
som er så meningsfullt for så mange,
å få ekstraordinære venner på veien
og hjelpe hverandre med
å oppfylle drømmer.
Takk.
Det har vært gøy.
Chris' vogn er på den andre siden av området.
Vogna mi er her, like ved der vi filmer.
Så Chris kommer hit hver dag og sovner.
Og han har tidenes beste sovehjerte.
Så i dag passer det bra å tegne noe på pannen hans.
La oss gjøre det.
Kanskje et fredssymbol eller...
Kom inn. Jeg er sammen med...
-Hva i... -Hva skjer, kompis?
Jeg trodde du sov.
-Jeg trodde du... -Jeg er her for å ta en lur.
Hva skjer?
Hva er dette?
Det er ei Chris-dokke.
I dag skal vi se,
om du kommer nær, Jeremy,
ser du "Chris"-ansiktet på nært hold.
Det er en falsk Chris Pratt
som vi bærer i begynnelsen av filmen.
-Veier han 11 kg? -Elleve kg.
Karen Gillan kan bære den lenge
i begynnelsen av filmen.
Den er helt fotorealistisk. Se på den.
Første gang jeg så den, gikk jeg inn på settet
og så den ligge der i fullt Quill-kostyme...
-Ja. -...fra filmen.
Og jeg hadde litt...
Og jeg reagerte voldsomt. Det var som å se liket av meg selv.
Det føltes rart. Som en ut-av-kroppen-opplevelse.
For den er livløs, men ligner veldig på meg.
Og da jeg kom nær, tenkte jeg:
"Herregud, den stakkars kona mi."
"Er ansiktet mitt så stort? Sinnssykt."
Hodet mitt er da ikke så stort.
Du er ganske stor.
Jeg syns synd på henne. Se på håndleddene og hendene.
Jeg tenkte: "Dette er ikke hendene mine. Det er pappas hender."
Disse håndleddene er mer fleksible enn dine.
De er slappere.
Nei!
Uansett er den fantastisk.
Dette havner i bak kulissene-filmen.
Oversatt av: Jon Sæterbø