Am venit aici căutând ceva ce nu credeam că există.
Am continuat în ciuda mea,
în ciuda a tot ce credeam că e adevărat.
Voi continua aici atâta timp cât voi putea...
atâta timp cât continui să fii hăituit de boala...
pe care am văzut-o devorându-ţi minunata ta minte.
Ce e descoperirea aceasta pe care am făcut-o?
Cum pot voi putea pune de acord ceea ce văd cu ceea ce ştiu?
Simt ca şi cum nu eu ar fi trebuit s-o găsesc,
ci tu, pentru a îi da un sens...
pentru a face acele conexiuni care nu pot fi ignorate.
Conexiuni care, pentru mine, contrazic orice logică şi sens.
Care este sursa acestei puteri pe care o ţin în mână... acest desen copiat prin frecare?
Această urmă luată de pe suprafaţa navei?
Am văzut acest desen acaparându-te...
te-am văzut cedând în faţa efectului său de spirală.
Acum, trebuie să descopăr...
ceea ce boala ta te împiedica să găseşti.
În sursa oricărei boli se găseşte calea spre vindecare.
Cine-i acolo?
Episodul 1, seria 7 "A ŞASEA EXTINCŢIE - I"
A fost liniştit în ultimele 36 de ore.
Dar nu doarme.
Există activitate în lobul temporal...
cum încă n-am văzut.
Nu-i va permite creierului să se odihnească sau să se oprească,
manifestându-se prin perioade de agresiune.
Câteodată împotriva lui însuşi.
- Nu-i puteţi da sedative? - Ba da.
Îl calmăm pentru perioade scurte şi îl ducem în salonul de neurologie.
Doar aşa reuşim să facem teste.
Dar în timp,
creierul său va muri pur şi simplu.
Agent Mulder?
Agent Mulder, mă auzi?
Ştii cine sunt?
Sunt Skinner. Walter Skinner.
Nu-l putem scoate de aici? Măcar la aer curat, cel puţin?
Dă-i drumul! Nu poate respira!
- Unde? - Dă-mi drumul, Mulder. Nu vreau să-ţi fac rău.
Nu, e în regulă. Numai să mă ridic.
Cinci miligrame de haloperidol, I.M.
Vreau să fie legat în cinci puncte.
Da, domnule.
Doamne.
Ce s-a întâmplat aici?
Ei spun că vorbeşti engleză.
- Ce doreşti? - Îmi pare rău.
Probabil te întrebi cine sunt. Sunt Amina Ngebe.
Am venit să-ţi văd descoperirea.
Am cerut să nu i se spună nimănui, şi nici că mă aflu aici.
Ei, bine, încă e secret,
dar unul bine-cunoscut, mă tem.
Dr. Merkmallen îi spunea "Internetul African". D-zeu să-l odihnească.
L-ai cunoscut pe Dr. Merkmallen?
Şi eu sunt profesor de biologie la universitate.
Dar nu prea calificat să spună ce s-a putut întâmpla aici.
Lucram azi noapte târziu la lumina lămpii,
şi... am văzut un bărbat care a dispărut.
Apoi, un roi.
Oamenii nu trebuie să afle...
ce ţi s-a întâmplat azi-noapte.
Omul dispărut, nimic.
De ce?
Sunt animişti,
crezând că natura e răzbunătoare.
O vor lua ca pe un semn că trebuie să laşi în pace ceea ce ai găsit.
- Un semn rău. - Provocat de nava aceea?
Provocată de Dumnezeu,
care ne va fi mult mai puţin de folos decât oamenii aceia...
dacă vrem să continuăm.
Repede! Trebuie să ajungă la un spital!
Spital!
Bun!
Vezi? Alt avertisment.
Agent Mulder?
Vreau să te ajut.
Nu ştiu ce să fac. Nu am prea mult timp.
Poţi scrie?
Simt că te depărtezi cu fiecare minut ce trece dând greş.
Care sunt sensurile evazive pe care nu le pot vedea...
care sunt ascunse aici?
Dacă le-aş înţelege, dacă aş şti cum te afectează,
dacă aş şti cum să-i folosesc puterea pentru a te salva...
Ce e?
Uite, îmi pare rău. Nu vorbesc limba ta.
Poate ai nevoie de un translator?
Stai deoparte!
Ai de gând să mă tai în faţa şoferului meu?
- Umblă vorba că eşti suspectă. - Tu eşti criminalul!
Criminalul cui?
Al Dr. Merkmallen.
N-am omorât pe nimeni. Dar nu voi fi trimis de-aici.
Ştiu cu ce avem de-a face.
Nava care a venit la ţărm, originile ei extraterestre.
Nici măcar nu crezi în asta.
Nici tu, dar iată-ne aici pe amândoi.
Sunt aici doar pentru a-mi ajuta partenerul.
Atunci lasă-mă să te ajut...
să o citeşti.
Mi-am petrecut viaţa căutând ceea ce e acolo, afară.
Răspunsul la care au cugetat teologii de milenii.
Cheia tuturor lucrurilor... cheia vieţii însăşi.
Deja am fost ameninţat...
de oamenii din Washington în legătură cu ceea ce ştiu.
Cât ţi-ai mai putea ţine secretul dacă mă trimiţi de aici?
Ce e?
E o mare de sânge.
Mda.
- Michael Kritschgau? - E 6:00 dimineaţa.
Nu ştiu dacă mă ţineţi minte. Mă numesc Skinner.
- Vreau să vorbim despre Fox Mulder. - Da, ascult.
E în stare gravă, dle. Kritschgau. Vrea să vorbiţi.
N-am nimic de vorbit cu el.
Ştiţi, aveam o slujbă...
şi urma o pensie guvernamentală.
Cu doi ani în urmă, Fox Mulder mi-a cerut un favor.
Să trag sirena despre propaganda Armatei despre OZN-uri.
Şi tot ce mi-a adus a fost adresa asta grozavă.
Uite, nu prea are mult timp.
Hei, nu sunt doctor. Cu ce credeţi că-l pot ajuta?
Ştiu doar că v-a cerut.
Mă poate măcar recunoaşte?
Sincer, nu ştiu.
Agent Mulder?
Creierul său e la limita constant.
I-au dat haloperidol doar ca să rămână în grafic.
- Haloperidol? - Devine foarte agitat.
Nu vorbeşte şi nici nu doarme, chiar şi când e sedat.
Are activitate într-o parte a creierului cum n-au mai văzut.
Este...
Ce să fie?
Începusem să vă pun o întrebare despre starea sa mentală,
dar a anticipat-o.
A doua oară.
- Agent Mulder?
Pretinde că aude voci.
S-ar putea să ştiu de ce agentul Mulder m-a cerut pe mine.
- Dar nu înseamnă că-l pot ajuta. - Ce s-a întâmplat?
Cred că a răspuns la o întrebare... pe care n-am pus-o.
Nu ştiu cât îl putem ţine afară. Am putea fi traşi la răspundere.
Dvs. mi-aţi cerut să vin aici.
Ar trebui să fiţi pregătit să vă asumaţi responsabilitatea, dle. Skinner.
- Îl veţi injecta? - Nu. Dvs. o veţi face.
Cu o mie de miligrame de fenitoin.
Nu-i injectez nimic... nu până nu vorbesc cu doctorul lui.
I s-a dat un tratament greşit.
- Nu sunteţi doctor. - Nu, dar am mai văzut starea asta.
În cine vreţi să aveţi încredere?
Unde aţi văzut-o?
Într-un studiu.
E ceva ca E.S.P. numit "vedere la distanţă."
- Al cui studiu? - Al Companiei. C.I.A.-ul, dle. Skinner.
Subiecţii extremi pot intra în stop cardiac,
minţile lucrându-le mai puternic decât le pot susţine corpurile.
Devin, de fapt, creiere.
Fenitoinul era singurul lucru care putea să le reducă impulsurile electrice la o rată normală.
Agentul Mulder ştia asta.
De aceea v-a cerut pe dvs.
Vin.
- Cine l-a văzut ultima dată? - Caut.
Vin şi găsesc un pacient lipsă, şi nimeni nu ştie?
Tocmai am sosit. Scuze. Fox Mulder, da?
E legat, zice-se. Şi nu e în patul său?
Nu. De câte ori s-o spun?
E aici.
Nu era aici când am venit.
Nu, tocmai l-am găsit pe hol.
- Tocmai l-am pus în pat. - Cine eşti?
- Sunt şeful lui, şi al ei. - Ei, nu ştiu...
cum ar fi putut să se ridice sau să-şi scoată toate astea.
Sper că cineva va chema un doctor şi se va face un raport.
Trebuie să rămână în pat.
Voi sta cu el.
Agent Fowley, vezi dacă o poţi ajuta.
E un ordin, agent Fowley.
Ea ştie.
- Îi poţi citi gândurile? - Da.
- Trebuie să acţionăm repede. - Doctorul e pe drum încoace.
- Fără doctori. Aduceţi-o pe Scully. - Nu ştiu unde e.
Uitaţi, ştiu că aţi fost compromis.
Ştiu că Krycek vă ameninţă viaţa,
că vă şantajează.
Doar nu credeţi că pot avea încredere în dvs.
Dar nu de dvs am nevoie.
- De cine, atunci? - De el.
Kritschgau.
- Cereţi-i să o dovedească. - Ce să dovedesc?
Ceea ce provoacă asta.
E o anomalie a creierului. Aşa reuşeşti să citeşti gândurile.
Ceea ce provoacă asta e extraterestru. De aceea nu reusec doctorii să mă ajute.
Nu cred în extratereştri, agent Mulder. Credeam că ştii.
Ştiu. De aceea am nevoie de tine.
Munca aici e dureroasă.
O asamblare lentă şi plicticoasă.
Pare a fi o navă...
cu învelişul acoperit cu simbolurile pe care le-am văzut amândoi,
dar care înţeleg acum că fac parte dintr-un sistem complex de comunicare.
Dr. Barnes a transformat unele dintre simboluri în litere,
folosind un alfabet Navajo antic.
Şi cu toate că a ajutat la descoperirea unor lucruri,
a creat de asemenea şi o mare confuzie.
În partea de sus a navei, găsesc cuvinte...
descriind genetica umană.
Eforturile de a citi partea de jos a navei au fost mai grele.
Lucrătorii au fost speriaţi de un fenomen pe care trebuie să recunosc că nu-l pot explica.
O mare de sânge, un roi de insecte.
Dar puţinul pe care l-am găsit a fost uimitor.
Pasaje din Biblia creştină,
din religiile păgâne, din vechea Sumerie.
Ştiinţa şi misticism conjugate.
Dar mai mult decât cuvinte, sunt cumva saturate cu energie.
Am ignorat avertismentele de a renunţa la munca aceasta,
rămânând hotărâtă să găsesc răspunsuri,
temându-mă doar că secretul nostru nu se va păstra...
şi că s-ar putea să fie prea târziu.
Am ceva să-ţi arăt.
Alte piese din puzzle.
Nu mi-a venit să cred.
Credeam că e doar în mintea mea,
- Că nu poate fi adevărat. - Ce?
Ceea ce e aici.
Ceea ce reprezintă simbolurile e un pasaj din Coran.
Quyama... ziua judecăţii.
Pe o navă spaţială,
învăţăturile profetului Mohammed?
Şi eu am mai găsit.
24 de panouri.
Câte unul pentru fiecare cromozom uman.
O hartă a configuraţiei lor. Poate o hartă...
a întregii noastre configuraţii genetice.
Genomul uman complet.
Adică, e ca şi cum...
ar fi cea mai minunată capodoperă.
E cuvântul lui Dumnezeu.
Greşeşti.
Nu e nici un Dumnezeu.
Ceea ce e acolo afară în apă...
e doar ceea ce numim noi "Dumnezeu"...
ceea ce noi numim "creaţie."
Scânteia care a aprins focul care a încălzit...
vechea supă primordială.
A creat mişcarea din nemişcare. Ne-a creat pe noi.
Cred că a înnebunit din cauza soarelui.
Nebun? Sunt perfect normal.
Pentru că azi, înţeleg totul.
Începutul şi sfârşitul, alpfa şi omega, şi tot ce e între ele.
Totul a fost scris, dar cuvântul e extraterestru.
Eşti bolnav, Dr. Barnes.
Trebuie să revii cu picioarele pe pământ.
Stai jos.
Crezi că vei culege toţi laurii?
E descoperirea mea.
Sunt aici doar pentru a-mi ajuta prietenul.
Nu-l poţi ajuta.
Îţi pierzi timpul citind-o.
Are putere.
Este putere.
Puterea finală.
Prietenul tău s-a apropiat doar prea mult.
Nimeni nu pleca de aici înaintea mea.
Am construit asta pentru a testa capacitatea de vedere la distanţă.
Funcţionează ca şi o şmecherie cu cărţile de joc.
Atingi monitorul unde apare imaginea farfuriei zburătoare,
când apare sau când crezi că va apare.
Da?
Pe cine vei suna?
Acum.
Acum. Acum.
- Acum. - În regulă, agent Mulder. Bine.
Ai o acurateţe de vreo 5 procente.
Presupun că e mică.
Da. La C.I.A., pragul de sus era de 20 de procente.
- 25 era extraordinar. - Dar le văd în cap.
I-ai văzut capacităţile mai devreme. Tu le-ai descoperit.
Testele noastre arată că unii oameni au capacităţi paranormale, desigur.
Adică, E.S.P., clarviziune, vedere la distanţă.
Dar n-a fost atribuit niciodată extratereştrilor.
Nu vrei să crezi.
Nici nu încerci.
Încă o dată... mai rapid.
E în faţa imaginilor.
Le anticipează.
S-au întors!
Erau morţi!
Au înviat!
Nava... i-a înviat!
Trebuie să ajungem la poliţie.
Într-acolo merg. E drumul spre Abajan.
Stop!
Era el!
E omul pe care l-am văzut în cort... pe drum.
Unele adevăruri nu sunt pentru tine.
Eşti în regulă?
- Oh, Doamne. Ce faci? - Erai rece.
Mă uitam să văd dacă mai trăieşti.
- Ce s-a întâmplat cu tine? - Cu mine?
Ai pus frâna brusc. Era un bărbat.
- exact... în drum. - Nu.
Era acolo, stând exact unde stai pe scaun.
Oamenii aveau dreptate. E un semn rău.
Un semn pentru a renunţa.
- Întoarce. - Nu înapoi pe plajă.
Nu. Mă duc acasă.
Agent Mulder?
Agent Mulder, nu ştiu dacă mă auzi,
dar vom încerca să te scoatem de aici.
Sora de dimineaţă vine în cinci minute.
- Trebuie să ne mişcăm. - Nu cred că e în stare.
O să-i dau una ca lumea.
Poate îl punem pe picioare.
- Ce faci? - Uite, ştiu ce faci.
- Încerc să-l ajut. - Nu e vorba de el.
E despre tine. Despre răzbunarea împotriva guvernului...
pentru că au încercat să-ţi distrugă viaţa.
Am fost distrus pentru a proteja ceea ce Mulder a ştiut tot timpul. Acum el e dovada.
- El e Dosarul X. - Nu putem să-l ţinem îndopat cu droguri.
- S-a mers prea departe - Cât de departe ar trebui mers?
Cât de departe ar merge Mulder?
- Hei, ce se întâmplă aici?
Să-ţi văd mâinile. Mâinile!
La o parte.
Agent Fowley, ce dracu' crezi că faci?
Ce fac? Ce faceţi dvs, domnule, cu asta?
Cu faţa la perete.
Mă auziţi? Cu faţa la perete!
- Lasă-mă să-ţi explic - Ce i s-a dat omului?
Ce era în seringă?
Fenitoin.
Să-ţi spun ce face.
Cât i-ai dat? Ce dozaj?
- Să-ţi spun de ce am făcut-o.
Are o criză!
Atenţie la cap!
Domnule Mulder?
Ţine-l. Ţine-l.
Dr. Barnes?
- Îmi pare aşa de rău.
Ştiu ce s-a întâmplat cu tine.
Ştiu de ce suferi.
Stăteam în spate şi urmăream.
Ştiu că ştii.
Ştiu că ştii despre mine.
Că loialitatea mea nu e doar faţă de tine,
ci faţă de un om pe care ai ajuns să-l dispreţuieşti.
Ai motivele tale.
Dar dacă te uiţi în mine acum, ştii că şi eu le am pe ale mele.
Fox?
Fox, te iubesc.
Te-am iubit atâta vreme.
Ştii şi tu asta.
Şi nu te voi lăsa să mori...
pentru a dovedi ce eşti... ce e înăuntrul tău.
Nu e nevoie s-o dovedeşti.
Se cunoaşte de atât timp.
Acum putem fi împreună.
- Unde e?
- E încă în spital? - Unde ai fost?
E încă la Georgetown Memorial?
- Nu poţi ajunge la el. - Ştiţi unde e, sau nu?
În aripa de neuropsihiatrie, dar n-are rost, agent Scully.
- Agent Scully! - Am zburat 22 de ore.
- Trebuie să-l văd. - Atunci trebuie să ştii ce vei vedea,
dacă reuşeşti să intri acolo.
Au fost nişte necazuri.
Ce fel de necazuri?
- L-am implicat pe Kritschgau. - Kritschgau?
E o poveste lungă, dar care s-a sfârşit urât.
Acum Mulder este supravegheat non-stop.
Îmi asum întreaga responsabilitate.
Pentru ce?
Nu putea comunica, agent Scully.
Nu-l puteau trata pentru că nu ştiau ce are.
Spuneau că e pe moarte. Trebuia să fac ceva.
Nu e pe moarte.
Mă tem că e adevărat.
Nu e pe moarte.
E mai viu decât a fost vreodată.
E mai viu decât suportă corpul său.
Şi cauza ar putea fi extraterestră la origine.
Ştiu.
Dar nu se poate face nimic.
Îţi vor refuza accesul.
Poate ca partener,
dar nu ca doctor.
E în viaţă.
A revenit la viaţă.
Sfântă Fecioară!
Alo?
Vă rog.
Trebuie să-l văd.
Vă implor, vă rog.
Mulţumesc.
Mulder, sunt eu.
Ştiu că mă auzi.
Dacă mi-ai putea da un semn.
Aş vrea să ştii unde am fost...
şi ce am găsit.
Cred că dacă vei şti,
vei găsi o cale de a rezista.
Trebuie să rezişti.
Am găsit o cheie...
cheia...
oricărei întrebări puse vreodată.
E un puzzle.
Dar piesele există pentru ca noi să le aranjăm.
Şi ştiu că ele te pot salva dacă mai rezişti.
Mulder?
Te rog.
Rezistă.
VA URMA