Domnule Maleeni.
Hei, omule. Eşti gata să bubui?
Dacă prin "a bubui" înţelegi să îmi fac numărul, da.
Beton. Ştii că zicea că-ţi va da 125 pe zi?
Vor fi 75 în loc. Nu prea e nimeni.
Dar, ce dracu', spectacolul trebuie să continue, nu?
- Va fi cel mai tare spectacol al meu. - Aşa da.
Doamnelor şi domnilor, damas y caballeros,
Astăzi nu vreau doar să vă distrez, ci să vă educ,
să vă instruiesc şi să vă informez despre venerabila...
şi străvechea istorie a artei mele.
Până ce Johann Nepomuk Hofsinzer...
a numit jocul de cărţi poezia magicului,
priceperea unui scamator era determinată în întregime de abilitatea să...
de a face un truc.
Acest truc era cunoscut ca pahare şi bile.
Jocurile erau cunoscute de sute, dacă nu mii de ani.
Probabil cel mai mare scamator a fost italianul Bartolomeo Bosco.
Dă-i drumul odată.
Pasele lui Bosco cu paharele şi bilele.
Wah-day...
chubio...
colerader.
Au dispărut toate trei...
şi totuşi... s-au întors.
Bosco a avut un singur rival,
un francez bătrân pe nume Conus, care a anunţat în 1795...
ca o va face pe soţia sa, care avea 1,70 m, să apară sub unul dintre pahare.
Cu toate că am exersat, nici măcar nu m-am însurat încă.
Conus şi-a pus o bilă în buzunar.
Pe a doua a pus-o deoparte.
Luând a treia bila în mână, a făcut-o să dispară,
şi acesta e misterul...
paharelor şi bilelor.
Yo! Nu poţi face nimic care să nu fie vechi de 100 de ani?
Asta nu e şcoala veche, e decrepit.
Tinere, eu vin să te verific la muncă?
Să mă asigur că numeri corect McNuggets-ii?
Arată-mi ceva.
Haide. Arată-mi ceva.
O provocare tinerească adresată experienţei şi priceperii.
a fost de a reataşa un cap recent tăiat,
reunindu-l cu corpul cald încă...
fără urmări.
Se cunosc în istorie...
trei încercări de a recrea...
acest act noachian,
toate trei sfârşindu-se tragic.
Aceasta va fi a patra.
Puteţi face linişte totală, vă rog?
- Da!
Domnul Maleeni! Ho ho!
Oameni buni,să-l aplaudăm pe Uimitorul Maleeni.
Tipule, eşti tare. A fost ca lumea. Adică, a părut real.
Cum ai făcut-o?
Oh, da, desigur. Magie.
Oh, hei, banii tăi. Stai.
2, 4, 50, 55, 60, 65, 70, 75.
Îi meriţi. Domnule Maleeni?
Domnule Maleeni.
Oh, Doamne! Oh...
SERIA 7, EPISODUL 8 "UIMITORUL MALEENI"
- Faină şmecherie, nu? - Ştiu alta mai faină...
felul în care m-ai convins să las totul şi să mă urc în primul avion spre Los Angeles.
Haide, Scully. Nu e destul de intrigant pentru tine?
Un magician îşi răsuceşte capul complet, cu 360 de grade,
spre deliciul tuturor varstelor,
după care îi cade total neceremonios pe jos.
- Ai văzut fotografia? - Da, am văzut-o.
Cât despre acest Uimitor Maleeni întorcându-şi complet capul...
cum spuneai, Mulder, faină şmecherie.
- Dar? - Dar... presupun că evenimentul...
a fost complet înlăturat de către crima ulterioară.
- Crezi că a fost crimă? - Tu nu?
Mulder, i s-a tăiat capul.
Ah. Observa aproape completă absenţă a sângelui.
Observa lipsa amprentelor, aşa cum a fost evidenţiată de risipitoarea folosire de către LAPD
- a pudrei de licopodium. - De ce vorbeşti ca Tony Randall?
Gândeşte-te ca Uimitorul Maleeni era viu cu o clipă în urmă şi mort în următoarea.
Că nimeni nu a văzut vreun atacator, nici n-a auzit vreun strigat.
Mulder, recunosc că nu ştiu cum s-a întâmplat,
dar totuşi susţin că a fost o crimă.
- Deci care e teoria ta? - Un truc care a mers greşit.
Unul care costă viaţa celor care îl încearcă.
Pot vedea camcorderul încă odată?
Mulţumesc.
Un turist a filmat...
spectacolul lui Maleeni.
Asta...
Asta nu e şcoala veche, e decrepit.
- Arată-mi ceva. - Cine-i tipul?
Haide. Arată-mi ceva.
Nu ştiu.
Faină şmecherie, nu?
Stai o clipă. Să văd asta.
Tipul e cam greu de impresionat, nu crezi?
Uită-te la el. Pleacă supărat.
- Crezi că e criminalul? - Merita să verificăm, nu crezi?
Nu ştiu. Asta ar putea fi o şmecherie faina în sine. Nu i se vede fata.
Ah! Dar observă.
Şi-a aruncat paharul de suc.
Mana poate fi mai iute decât privirea, dar tot lăsa amprente.
- Presupunând că n-au ridicat gunoiul. - Scepticule.
Domnul LaBonge?
Suntem agenţii Mulder şi Scully de la F.B.I.
Aţi fost la digul Santa Monica ieri dimineaţă?
Da.
Aţi participat la un spectacol de iluzionism, Uimitorul Maleeni?
Da, a fost naşpa. De ce?
A murit, în circumstanţe extrem de suspecte.
Tot a fost naşpa.
- Cum m-aţi găsit? - Amprentele.
- Aveţi cazier. - O condamnare pentru furt din buzunare.
Omule, asta era arta. De altfel e o poveste veche.
Ce vreţi să spuneţi? Credeţi că eu l-am omorât?
Apăreţi într-o înregistrare tachinând suspectul.
Ce aveaţi împotriva domnului Maleeni?
În primul rând, numele lui nu e Maleeni.
Este numele unui adevărat magician,
un tip de la începutul secolului, Max Mălini.
- Aţi auzit de el? - Nu.
Păcat. Ar fi trebuit.
Oricum, îi fură numele, îl scrie puţin diferit...
şi face nişte chestii învechite care n-ar fi bune nici măcar la ziua unui copil.
Dar trucul prin care îşi răsucea complet capul?
Uitaţi-vă la asta.
Nici o problemă. V-a plăcut?
- Mda. - Priviţi.
O monedă în palmă... dispare.
Poate e puţin cam greu s-o vedeţi.
Hai să v-o fac... mai mare.
Grozav, dar nu văd cum sunt diferite sau mai bune decât ale lui Maleeni.
Mozart şi Salieri.
Sună la fel pentru un profan.
Dar nu sunt. Înţelegeţi?
E vorba de originalitate.
Stil.
Şi mai mult decât orice altceva...
suflet.
Pentru ca asta separa pe cei mari...
de amatori.
N-o putem face pe jumătate. Avem de-a face cu forţe puternice.
Energiii mult peste simpla noastră...
înţelegere... de muritori.
Destul cât să facă un magician să-şi piardă capul?
S-ar putea.
Asta, şi am auzit că Maleeni strânsese şi datorii destul de mari la joc.
Cine ştie pe cine a călcat pe bătături.
Mulţumim, dle. LaBonge. Ţinem legătura.
Vă rog. Oh, şi încă ceva?
Mozart şi Salieri. Care e unul şi care celălalt?
Mulder, cred că gelozia profesională...
e un mobil pentru crimă la fel de bun ca oricare altul.
Dacă a fost crimă. Nu sunt convins.
Dacă aş reuşi să-i fac o autopsie domnului Maleeni,
să sperăm că putem termina cu asta cât mai repede.
În regulă, m-am împotmolit. Cred că era de aşteptat.
- Ce crezi? - Ei, în primul rând,
îmi pare rău că te dezamăgesc, dar capul domnului Maleeni...
nu a căzut jos ca prin magie.
A fost tăiat foarte atent.
O treabă foarte înceată şi de precizie,
probabil cu un fierăstrău de carne cu dinţi fini.
Şi priveşte acest mic detaliu.
Lipici, Mulder.
Ţinea capul lipit de corp.
- Cât de cât, desigur. - Deci a fost omorât?
Nu. După câte pot spune, a murit din cauza inimii.
- Cauze naturale. - Mda.
Deci, a murit de inimă, cineva s-a strecurat până la el, i-a tăiat capul...
şi apoi l-a lipit la loc, totul în 30 de secunde.
- Are vreun sens pentru tine? - Nu.
Ceea ce îl face şi mai ciudat,
pentru că din câte pot spune...
corpul ăsta e mort de mai bine de-o lună.
Văd semne derefrigerare.
Şi totuşi a dat ieri un spectacol.
- Ce actor. - Ei, cineva a făcut ieri spectacol.
Cissy Alvarez.
Cine eşti?
Nu-ţi aminteşti de mine. Ce porcărie, aşa-i?
Mă numesc LaBonge. Am fost închişi împreună acum 8 ani.
- Erai acolo pentru jaf. - Numele nu-mi spune nimic. Ce vrei?
Aud că eşti jucător de poker.
Ai câştigat mult de la un tip care-şi spune Uimitorul Maleeni.
Cunoscut şi ca Herman Pinchbeck.
- Pinchbeck? - E mort.
Mda, am văzut în ziar.
Ceva cum că i-a căzut capul. Mda. Ce-are asta de-a face cu tine?
Eu i-am făcut capul să cadă.
Cât îţi datora, 15 bătrâne?
- 20. - Nu cred că vroia să ţi-i înapoieze.
Vrei să treci la subiect?
Ştii, să mai zici ceva înainte să te înjunghiem?
Cum ţi-ar place să primeşti de 10 ori cât îţi datora?
200,000. Cum?
- Ajutându-mă. - Să faci ce?
Magie.
Vrei să afli mai mult?
Scuzaţi-mă. Îl caut pe domnul Albert Pinchbeck.
- E domnul de acolo. Bietul. - Ah.
- Ţi se pare cunoscut, Scully? - Cu siguranţă.
- Intriga se adânceşte.
Intră.
- Bună dimineaţa,dle şi dra... - Agenţii Mulder şi Scully, F.B.I.
Nu vreţi un împrumut, înţeleg.
Nu. Anchetăm moartea unui magician...
supranumit Uimitorul Maleeni.
Herman Pinchbeck, fratele meu geamăn.
Da, ştim. I-am verificat rudele.
- Că vi s-a întâmplat la gât, dle. Pinchbeck? - Un accident de maşină.
Un accident de maşină.
Deci gâtul dvs. n-are nimic de-a face cu un truc...
pe care l-aţi prezentat acum două zile la digul Santa Monica,
implicând răsucirea capului cu 360 de grade?
Nu. N-am fost eu.
Am avut un accident în Mexic.
Un accident grav cu o maşină mexicană în Mexic.
- Cunoaşteţi magie, dle. Pinchbeck? - Da.
În anii '70, eu şi fratele meu dădeam spectacole împreună.
- De ce v-aţi oprit? - Nu te opreşti niciodată.
Luaţi o carte, oricare?
Hmm.
- Foarte impresionant. - Amândoi vroiam să facem...
cel mai bun număr făcut vreodată în lume.
Diferenţa era ca eu ştiam că n-o vom face niciodată,
dar el întotdeauna a crezut că da.
N-am mai prea vorbit după ce am renunţat.
Am o teorie, dle. Pinchbeck, şi iată cum suna.
Cred că fratele dvs. Herman a murit de inimă...
nereuşind să devină cel mai mare magician al lumii.
Cred că asta v-a durut, la fel ca şi înstrăinarea lui faţă de dvs.
Cred că aţi ţinut ultima reprezentaţie în locul lui.
Un număr final prin care va rămâne pentru intitdeauna în amintire.
Un număr final care se va termina atât de şocant, cu un asemena deznodământ,
încât va rămâne pe veci în analele magiei.
Asta cred.
Mi-aş dori să fie adevărat.
A fost un accident grav de maşină în Mexic.
- Uau! - Într-adevăr.
Şi acum?
Unui tip îi cade capul, cel mai grozav truc din lume.
Dacă nu exista nici un scop,
ce motiv ar exista să se întâmple?
De ce fac magie oamenii? Pentru a impresiona, a delecta, a capta atenţia.
Ei, asta a captat mai ales atenţia poliţiei.
Poate asta e ideea.
Poate ar trebui să consultam un expert...
cineva care cunoaşte magia, care a văzut cel mai grozav truc din lume.
Poate ne poate ajuta să-i dăm de capăt.
- Mozart. - Mda.
Eu cu ce mă aleg?
Adică, să zicem că vă ajut. Ce primesc în schimb?
Sentimentul de mândrie ca v-aţi făcut datoria civică?
Ce ziceţi de şansă...
de a afla secretele profesionale ale celui mai nefavorit magician?
Ar fi ilar, presupun.
Omule, e mai rău decât am crezut.
Trebuie să hrăneşti chestiile astea, ştiţi.
Deci...
- Maleeni n-a fost omorât. - Se pare că nu.
Deci cineva s-a dat drept el şi trucul sau de rahat.
Impresionant.
Aş spune că geamănul a făcut-o, dar nu cred...
că e un magician mai bun decât Maleeni.
Asta, şi faptul că n-are picioare.
Mda. Cum zici.
Oricum, căutam un magician de aceeaşi înălţime şi conformaţie.
Un machiaj bun şi o perucă, şi nimeni nu va vedea vreo diferenţă.
Nici chiar tu, presupun.
Am avut şi eu câteva Jell-O în mine.
Hei, şi cum a reuşit să schimbe corpul?
Uşor. Vă veţi da cu capul de pereţi când vă voi arăta cum a făcut-o, e aşa de simplu.
Pentru ca în magie e vorba de... distragerea atenţiei.
S-a asigurat pur şi simplu ca toată lumea se uita în altă parte...
când a scos corpul lui Maleeni din locul secret...
de sub...
podea.
Tipul ăsta e bun.
Mulţumesc pentru părerea ta de expert.
Cred că suntem înapoi de unde am plecat.
Poate că nu.
Spuneai că Uimitorul Maleeni avea datorii la joc?
Mda, aşa am auzit.
Uite-aici. Pare o chitanţă.
20,000 $. Pinchbeck.
Ce să caute în duba lui Maleeni?
Mulţumesc, dle. Pinchbeck.
Vă rog să semnaţi aici.
Cu plăcere.
- Anthony, ce armă e aia? - Glock 17,.9 milimetri.
Mă gândeam să-mi iau şi eu una după accident.
Uitaţi. Aruncaţi o privire.
Hmm.
- Uau, e mai grea decât credeam.
Mulţumesc, Anthony, Marvin.
Dacă vreţi, vă duc la poligon.
- Hmm. - O zi bună, dle. Pinchbeck.
Şi vouă.
Bună, cu ce vă pot ajuta?
- La naiba, arăţi exact ca el. - Poftim?
Fratele tău malapaga...
a murit datorandu-mi bani...
o grămadă de bani.
- Eşti bun şi tu. - Îmi pare rău,
dar datoriile fratelui meu sunt ale lui.
Am spus, eşti bun şi tu,
pentru că eu şi prietenii mei ştim unde locuieşti.
- Să fie diferenţialul? - Trage pe dreapta.
Stai aici şi anunţa. Eu mă uit să văd ce e.
Avem o problemă cu diferenţialul. Suntem la intersecţia Fourth cu Main.
Anthony verifica.
Tu! În maşină! Să te văd.
Să-ţi văd mâinile!
Sus! Mâinile sus.
În regulă. Afară.
Domnule, afară...
Hei, am împuşcat unul!
Era un tip cu tatuaje! L-am împuşcat de patru ori!
Nu înţeleg. Era chiar aici.
E scrisul dvs. de mână, nu-i aşa?
Dle. Alvarez, vă rog răspundeţi la întrebare.
Nu e a mea. Nu ştiu de unde o aveţi.
Interesant. Nu sunt decât amprentele dvs. pe ea.
Am verificat în baza de date a infracţiunilor din California,
căreia îi păreţi foarte cunoscut.
Deci e chitanţa mea.
Deci Pinchbeck îmi datora bani. A fost o partidă amicală de poker.
Foarte amicală. De 20,000 $.
- Unde aţi găsit-o? - În duba lui Herman Pinchbeck.
Unde aţi fost joia trecută?
Aici. Toată ziua. Întrebaţi-i.
De ce credeţi că eu i-am făcut-o lui Pinchbeck?
Cu ce mă alegeam? Dacă îl omorâm, nu mi-ar mai fi plătit.
De ce aţi jucat cu el în primul rând? Ştiaţi că e magician de profesie.
Nu ştiam.
Şi e a dracului de sigur că habar n-avea să joace.
Să nu părăsiţi oraşul, dle. Alvarez.
Nu ţi se pare ciudat ca Uimitorul Maleeni nu ştia să joace poker?
- Tipul era priceput la manipulat cărţi. - Poate nu era aşa priceput.
- LaBonge cu siguranţă nu are o părere prea bună despre priceperea lui. - E o posibilitate.
Totuşi... o monedă obişnuită.
Voi trece monedă din mâna dreaptă în cea stângă.
- Unde e? - În mâna dreaptă.
Nu, nu, nu. Ahh-ahh!
- Nu-i rău. Mulder... - Suflă-ţi nasul, Scully.
- Suflă-ţi nasul. Haide. Sufla.
- Ta-da! Ia te uita. Marele Muldeeni. - Uimitor!
- Care-i ideea? - Distragerea atenţiei. Cheia magiei, cum spunea LaBonge.
Te-am făcut să te uiţi într-o parte, iar moneda a luat-o în cealaltă.
Crezi că asta se întâmpla în acest caz?
Cred că suntem duşi de nas.
- De către cine? Maleeni e mort. - Aşa se pare.
Pe de altă parte, ai crezut că moneda e în mâna dreaptă.
911 urgenţe. - Da, alo?
Vreau să raportez un om cu o armă. Ameninţă că va omorî pe cineva.
- Puteţi vorbi mai tare? - Nu, nu pot. Nu pot!
Domnule?
Alo? Alo?
Ticălosul.
Hei, partenere. Salut băieţi.
- Ticălosule. - Poftim?
Ai încercat să mă tragi pe sfoară.
- Nu! - Nu? - Stai! Avem o înţelegere!
- Nu avem. Te voi însângera, târfă mică. - Înapoi.
- Eşti mort.
Stai!
Aruncă arma.
Mâinile la ceafă. Fă-o!
Lasă mâinile jos. Depărtează picioarele.
Agenţilor. O surpriză neaşteptată.
- Bună ziua. - Am vrea să vorbim, dle. Pinchbeck.
- Sunt cam ocupat. - Sunt sigur.
- Hei! Ce...? - Să facem o tură, bine?
- Despre ce e vorba? - Despre distragerea atenţiei, dle. Pinchbeck.
Sau ar trebui să vă spun Uimitorul Maleeni?
Mulder!
E o şmecherie, Scully. Voila.
V-am prostit.
- Sunteţi Maleeni? - Spune-mi Herman.
Mă temeam pentru viaţa mea.
De aceea am făcut ce am făcut. Nu sunt mândru de asta.
Dar datoram o grămadă de bani pe care nu-i puteam da înapoi.
Ştim... datorii la joc fata de un om pe nume Alvarez.
Da, psihopatul ăla tatuat.
Am auzit de-atunci nişte poveşti groaznice despre el,
lucruri pe care le făcea în închisoare deţinuţilor.
- De ce aţi jucat cu el? - Are un joc bun.
Joc ca să-mi suplimentez veniturile. Magia nu prea aduce bani.
De ce aţi pierdut? Puteaţi manipula cărţile, nu?
Să trişez? Mă întrebaţi de ce nu am trişat la cărţi?
- Puteaţi, nu? - Bineînţeles.
Dar cum aş mai fi trăit cu mine însumi? Cine v-a crescut?
Ei, domnule,
ce-ar asta de-a face cu fratele dvs. geamăn...
găsit decapitat pe digul Santa Monica?
Am fost la fratele meu pentru un împrumut.
L-aţi găsit mort de inimă.
Era încă cald.
Privindu-l, fără viaţă,
m-am văzut pe mine însumi, posibila mea moarte.
Am văzut toate lucrurile pe care nu apucasem să le fac.
Era o ocazie de a dispărea, de a deveni altcineva.
După cum am spus, nu sunt mândru de ce am făcut.
Deci aţi congelat corpul.
Aveam nevoie de timp să mă gândesc cum s-o fac.
Dându-mă drept fratele meu, am sunat la bancă,
spunându-le că îmi iau o vacanţă de o săptămână,
că fac o excursie în Mexic.
Apoi banca a primit ştirea că am avut un accident grav.
Mi-a dat un răgaz de la slujbă.
Şi aţi pozat în infirm...
pentru a alunga suspiciunile că nu sunteţi fratele dvs.
Da, şi mi-a plăcut şi simpatia,
arătată mai ales de femeile de la birou.
Tot n-aţi explicat...
de ce i-aţi lăsat corpul pe dig,
sau de ce aţi aranjat ca capul să-i cadă.
A explicat-o el. A spus-o atât de elocvent când am vorbit.
Era spectacolul meu final.
Vroiam s aies din scenă cu un asemenea şoc, un asemena deznodământ,
încât să rămână pe veci în analele magiei.
Asta v-a fost ultimul spectacol.
Pentru ce-s astea?
Cred că maia veţi nişte şmecherii în mânecă.
Doamne.
V-am dat parcarea de handicapaţi. V-am construit o rampă.
Avea acces la seif?
Da. Are cheia de la uşa de zi. O mai avem câţiva.
- Ce cauţi, Mulder? - Orice indiciu...
care să-mi spună de ce se afla Maleeni aici dându-se drept fratele său.
N-ar fi putut şterge fondurile electronic?
Nu avea acces la E.F.T. ... Transfer de Fonduri Electronic.
Poate a ocolit sistemul. Putem vedea retragerile?
Ar necesita numărul insignei şi o amprentă...
şi probabil şi un mandat federal.
Suntem foarte precauţi cu E.F. T. Înţelegeţi de ce.
Poate e o cale mai uşoară.
- Dacă cer o listă a tranzacţiilor pentru acest terminal...
Nu. Totul e în ordine.
Mulder, aici scrie ceva despre o tentativă de jaf ieri.
Da, nu contra noastră, ci a firmei de transport blindat cu care lucram.
N-au fost luaţi bani şi nici un suspect n-a fost prins.
Păi, domnul Pinchbeck a semnat la ieşirea camionului.
- Cunoştea programul. - N-am nimic de-a face cu asta.
Poate da, poate nu.
Vă vom reţine până aflăm.
Vă rog nu faceţi un truc de dispariţie.
- Hei.
Paul, îl pun pe dl. Pinchbeck în şase.
În regulă.
Somn uşor.
Staţi. N-am dreptul la un telefon?
- Domnule?
- Cum a mers? - Ca pe roate.
Abracadabra, omule.
Oh, la naiba!
Da. Okay.
- În regulă. În regulă, mulţumesc - Maleeni?
E încă în arest, de când l-am arestat aseară.
Cu siguranţă nu pare s-o fi făcut el.
O mulţime de amprente.
Da, şi-ţi garantez, niciuna nu e a hoţilor.
Sunt prea deştepţi să lase urme,
în afară de cele pe care vor să le găsim.
- Scuze. Pot să vă arăt ceva?
Ne-am gândit că camerele de supraveghere ne-ar putea arăta hoţii.
- Şi, au făcut-o? - Nu. S-au oprit toate...
misterios între 3:00 şi 3:20,
- Dar nu asta vroiam să vă arătăm. - Asta e de acum două zile.
Cissy Alvarez, jefuitor de bănci.
- Îl recunoaşteţi? - Da. Ce e cu el?
- Ştiu tatuajele astea.
E omul care a încercat să jefuiască maşina.
Aah! Ce dracu', omule? Ce am făcut?
Yo, F.B.I., care-i treaba? Care-i treaba, omule?
Nu puteţi da buzna aici! Am drepturi!
O să-mi sun avocatul, şi-apoi vedem noi.
- Nu e nimic aici. - Asta-i hărţuire, omule!
Yo, ce cauta?
- Haide! Vorbiţi! - Gura!
Nu, tu ţine-ţi gura! Yo, omule, nu-i corect.
De ce mi-ai strâns cătuşele aşa tare?
Yo, îmi spui şi mie ce cauta?
Oh!
- Ce? - Bani pentru zile negre?
- Oh, nu, nu, nu! e o înscenare! - Să mergem.
- A fost magicianul! - Magicianul? Maleeni?
Nu, nu ăla mort, omule! Micul cabron LaBonge! LaBonge mi-a făcut-o!
- Ascultă-mă! Ascultă-mă! - Billy LaBonge.
Şi Uimitorul Maleeni. Un duo pe care nu l-aş rata.
Pinchbeck. Ţi-a fost plătită cauţiunea.
Şi ţie, LaBonge.
- Okay.
- Cred că eliberarea lor e cam prematură. - Daţi-ne un minut.
Bună dimineaţa, domnilor. Aţi dormit bine?
Agent Mulder. Agent Scully.
- Bravo. Serios. - Cum adică?
Noaptea trecută banca Cradock Marine a fost jefuită de 1,8 milioane de dolari.
În această dimineaţă toate suma a fost găsită...
în posesia domnului Cissy Alvarez.
Uau. V-am spus că e rău. Bravo vouă.
- O treabă expeditivă. - Mulţumim.
Doar ca Alvarez era atât de evident vinovat...
un jefuitor condamnat prins asupra faptului,
văzut încercând să jefuiască o maşină blindată acum 2 zile?
- Va avea nevoie de un avocat bun. - Mda.
- Da, are necazuri, aşa cum doreaţi. - Da.
Nu înţeleg unde vreţi să ajungeţi.
Nu am probe, dar am o teorie, dle. Maleeni,
şi care suna aşa.
Cred că fratele dvs. geamăn Albert a murit de inimă,
moment în care dvs. şi protejatul dvs. aţi sesizat o ocazie de aur.
Protejatul? Îl urăsc de moarte.
Asta vroiaţi să credem.
Vroiaţi să vă răzbunaţi pe omul care v-a făcut viaţa în închisoare un iad.
Am fost închişi împreună acum 8 ani.
Alvarez. Aţi fost în aceeaşi celulă acum 8 ani.
A fost pusă la cale. Aţi jucat poker cu el, asigurându-vă că pierdeţi mult.
Ceea ce i-a dat lui LaBonge o ocazie cu Alvarez odată ce toţi credeau că aţi murit.
LaBonge a pus chitanţa lui Alvarez în duba lui Maleeni ca s-o găsim.
Şi apoi aţi folosit lăcomia lui Alvarez pentru a-l prinde în capcană,
şi aţi orchestrat tentativa de jaf pentru a-l implica.
Da, tu ai fost în maşina deghizat în Alvarez.
Cumva dl. Pinchbeck a pus mâna pe arma gardianului şi a schimbat încărcătorul.
- Stai! - Gardianul nu ştia, dar a tras cu gloanţe oarbe.
Şi apoi, noaptea trecută aţi jefuit banca...
şi aţi ascuns banii în localul lui Alvarez.
Nu crezi că avem nişte alibiuri ca lumea?
Aveţi alibiuri grozave. Cele mai bune din lume,
de aceea cred că aţi şi fost arestaţi.
Cu talentul de palmare şi furtişaguri,
cred că aţi putut ieşi de aici sterpelind cheia unui gardian.
Aţi putut evada, fura banii, da vina pe Alvarez...
şi să vă întoarceţi aici la timp pentru micul dejun.
Papara cu cârnaţi.
Ar fi cel mai tare truc din lume, nu-i aşa?
Unul care ar rămâne pe veci în analele magiei.
- Ce se va întâmpla cu noi? - Cu voi?
Sunteţi liberi, presupunând că magia s-a terminat.
Cei mari ştiu întotdeauna când să părăsească scena.
Billy, să plecăm dracului de-aici.
- Sunt cei mai buni din lume. - Le-am demontat magia.
Ah, mai e ceva.
Priveşte.
- Portofelul Uimitorului Maleeni. - L-ai buzunărit?
Nu, l-am ciupit din camera probelor pentru a-i împiedica...
să-şi facă ultimul număr de prestidigitaţie.
- Ce vrei să spui? - Am început să mă întreb,
de ce aveau nevoie de o punere în scena atât de evidentă?
De ce să atragă atenţia F.B.I.-ului în primul rând?
Noi eram ultima piesă a puzzle-ului.
Da. Înscenarea asupra lui Alvarez a fost doar o alta distragere a atenţiei.
Trucul era E.F.T.-ul, transferul electronic de la bancă.
Maleeni, Pinchbeck, nu aveau acces,
deci aveau nevoie de intervenţia forţelor federale...
mai exact, de numărul insignei mele...
şi de amprenta mea.
Cua cestea ar fi putut fura electronic destul...
încât 1.8 milioane să pară bani de ţigări.
Dar nu o pot face fără asta.
Alege o carte, Scully. Orice carte.
Ştii, Mulder, mai e un lucru pe care nu l-ai explicat.
Care?
Cum a reuşit Uimitorul Maleeni să-şi răsucească complet capul.
- Nu ştiu. - Eu da.
Îţi voi arăta. Observa.
Uau! Foarte drăguţ. Cum ai făcut-o?
Păi... magie.
Nu, serios, Scully. Cum ai făcut-o?
Ştii, nu-i acelaşi lucru.
E diferit cu capul. Haide. Uite.