Ei spun că păsările au refuzat să mai cânte...
iar temperatura a scăzut brusc,
ca şi cum lui Dumnezeu însuşi i s-ar fi tăiat răsuflarea.
Nimeni de-acolo nu îndrăznea să vorbească tare,
atât din ruşine, cât şi din tristeţe.
Au descoperit corpurile unul câte unul.
Ochii morţilor erau închişi,
ca şi cum ar fi aşteptat permisiunea de a-i deschide.
Oare încă visau la îngheţată şi batoane de ciocolată,
la tortul aniversar, şi la singurul viitor ca fiind după-amiaza?
Sau le fusese furată inocenta odată cu viata,
îngropate în pământul rece cu atâta vreme în urmă?
Destinele acestea păreau prea crude ca Dumnezeu să le permită.
Sau poate s-au născut din nou când lumea se uita în altă parte?
Vreau din răsputeri să cred într-un adevăr de dincolo de noi,
ascuns tuturor celor fără ochi sensibili.
În procesiunea fără de sfârşit a sufletelor,
în ceea ce nu poate şi nici nu va fi distrus,
Vreau să cred că nu cunoaştem eterna recompensa şi tristeţe a lui Dumnezeu...
că nu-I putem vedea adevărul.
Că ceea ce s-a născut trăieşte încă şi nu poate fi îngropat în pământul rece,
ci aşteaptă să se renască la porunca lui Dumnezeu...
acolo unde în lumina veşnică a stelelor ne odihnim...
în pace.
SERIA 7, EPISODUL 11 "ÎNCHEIERE"
Ed Truelove avea 19 ani când a comis prima lui crima.
Lucra ca supraveghetor la o şcoală...
şi aveau nevoie de cineva pentru rolul lui Moş Crăciun.
N-a reuşit să treacă niciodată peste sentimentele trezite atunci.
A recunoscut tot, Mulder...
24 de crime diferite.
Dar refuză să-şi asume vina pentru Amber Lynn LaPierre.
Tocmai mi s-a înmânat raportul preliminar al legiştilor.
Corpul ei nu se găsea printre cele găsite în cimitir.
Mulder, ştiu că îţi doreai s-o fi găsit acolo.
Are ore de înregistrări video cu ea.
Vorbesc despre sora ta.
- Ştiu că pe ea o cauţi. - Mda.
Nu ştii cât de mult îmi doream să fie într-unul dintre mormintele alea.
Oricât de greu de recunoscut ar fi, vroiam s-o găsesc aici pe bicicletă, ca şi ceilalţi copii.
Cred că vroiam ca totul să se termine.
- Dl. Piller? - Agent Mulder.
- Agent Scully. - Ne cunoaştem?
Nu personal. Dar mă bucur să vă cunosc. Bună. Harold Piller.
Dle. Piller, participaţi la această anchetă?
Da, sper că o voi face.
- Cu ce vă putem ajuta? - Sper ca eu să vă ajut pe voi.
Sunteţi medium al poliţiei.
Recomandările sunt pe verso.
Am avut câteva viziuni despre cazul ăsta.
Căutaţi o fetiţă,
dar nu e printre cei morţi
Suspectul va spune că nu el a omorât-o.
Oare?
Nu. Cred că vă pot ajuta s-o găsiţi.
Dle. Piller, aveţi nişte referinţe interesante.
Aţi lucrat cu forţele de ordine în Kashmir, India, Myanmar,
Afghanistan, Pakistan, trecătoarea Khyber.
A fost un accident de tren... o tragedie oribilă.
M-au chemat să localizez corpurile a şapte copii care nu fuseseră găsiţi.
- Şi le-aţi recuperat? - Nu, nu le-am recuperat.
- Dar le-am explicat ce se întâmplase. - Sic e se întâmplase?
Corpurile copiilor fuseseră transportate de la locul accidentului...
de o intervenţie spirituală, cunoscute că călători.
Mulţumim, dle. Piller, dar avem chestii reale de făcut.
Am studiat fenomenul în toată lumea...
alunecările de teren din Peru, cutremurele din Uzbekistan.
Corpuri de copii care nu au fost găsite.
Ce s-a întâmplat cu ei?
Corpurile au fost transportate din diferite locuri...
în lumina stelelor.
Vă rog scuzaţi-ne. Mulder?
- Mulder, te rog. - Ce e?
Mulder, ai trecut prin atâtea într-un răstimp atât de scurt...
moartea mamei tale şi sentimentele trezite pentru sora ta.
Acum eşti vulnerabil.
Încă avem un corp lipsa... Amber Lynn LaPierre. Poate trăieşte. Nu ştim.
Dar omul ăsta nu ne va putea ajuta s-o găsim, chiar el recunoaşte.
Nu e prima oară când aud ce zice el...
despre intervenţia acestor spirite călătoare.
Kathy Lee Tencate le-a menţionat în închisoare.
- Spunea că ei îi luaseră fiul. - Pentru că nu poate fi dovedit contrariul, Mulder.
Nimeni nu va dovedi contrariul dacă nu exista corpul.
Şi e exact ce face omul ăsta.
Oferă o explicaţie confortabila într-un accident de tren...
sau un cutremur, ceva care e suportabil pentru oricine.
Dar faptul e ca corpurile sunt încă îngropate.
Sau poate sunt altundeva.
Ca sora ta?
Mulder,
spuneai că tot ce-ţi doreşti e să se fi terminat.
Aşa e.
Atunci eu mă întorc la Washington.
Nu mai e nimic de făcut aici.
De când faceţi asta?
De câţiva ani.
Am un fiu care a dispărut în circumstanţe ciudate.
N-a fost găsit niciodată.
Şi într-o zi, am... început să-i văd.
Aceşti călători, spuneţi că...
vin şi iau copiii.
- De ce? - În aproape fiecare caz,
părinţii au avut o viziune precognitiva...
a copilului lor mort.
Viziuni oribile.
Cred că e opera spiritelor bune...
arătându-le destinele lor.
Un destin pe care copilul e pe cale să-l împlinească,
un destin deosebit de violent, pe care nu-l merita.
De aceea intervin spiritele,
transformând materia în energie pură.
Lumina stelelor.
Dar nu asta s-a întâmplat aici.
De unde ştiţi?
Pentru ca toţi aceşti copii au murit suferind,
pledând nevinovaţi pentru vieţile lor.
Aceşti copii minunaţi, atât de... încrezători şi puri.
Îi văd.
Doamne, de ce?
De ce unii trebuie să sufere şi nu alţii?
Îi vedeţi? O vedeţi pe Amber Lynn LaPierre?
N-a fost aici.
Dar... simt o legătură între ea...
şi acest loc.
Nu, e o legătură cu...
- E o legătură cu dvs. - Cum aşa?
Aţi pierdut pe cineva apropiat.
O fetiţă.
S-a întâmplat... cu mult timp în urmă.
Sora dvs.
Exista o legătură între fetele acestea, nu-i aşa?
Între ea şi Amber Lynn?
Care e legătura?
Nu ştiu.
Dar le vom găsi. Sunt sigur.
Voi număra invers acum, Fox.
Şi vei intra într-o adâncă stare de relaxare...
în care îţi vei aminti totul despre sora ta şi ce s-a întâmplat.
100, 99,
98,
97,
96...
Unde eşti acum, Fox?
În casă... părinţilor.
Suntem în ascunziş jucând ceva.
Cu cine eşti?
Cu Samantha.
- Te simţi în pericol? - Nu.
Ne certam, ştii, dar nu de-adevărat. Ne jucam. Ştii, ne prostim.
Din câte pot să spun după banda, pare a fi într-o stare de hipnoză reală.
Piesele de pe tabla cad jos...
Aici devin suspicios.
- Samantha? - Suspicios referitor la ce?
În 30 de ani la F.B.I., te gândeşti că le-ai văzut pe toate.
Câteodată cred că chiar le-am văzut.
Dar asta e doar o varietate de grădina de fantezie compensatorie a răpirii.
Compensatorie fata de ce?
Fata de vina lui. Fata de frica lui.
Orice ar fi ceea ce îl împiedică pe agentul Mulder...
să-şi amintească adevărul despre ce s-a întâmplat de fapt în acea noapte.
Vreţi să spuneţi ca sora lui n-a fost răpită?
Nu, sora lui adisparut cu siguranţă în 1973. Nu despre asta e vorba.
Agentul Mulder, oricum, nu a fost hipnotizat decât în 1989.
Vedeţi, iluzia lui este o speranţă inconştienta...
ca sora lui e încă în viaţă.
Şi dacă vă gândiţi bine, această iluzie are efectul...
de a-i da motive să o caute.
Dar de ce răpire de către extratereştri?
"Întâlnire de gradul III" , "E. T.", cine ştie?
Dar probabil s-au adunat o groază de imagini în capul lui...
în aceşti 16 ani.
Şi apoi ajunge aici, şi găseşte Dosarele X.
Deci ce credeţi că s-a întâmplat cu sora lui?
În 1973...
eram destul de nesofisticaţi în problema crimelor violente făcute de prădători.
Presupun că a fost răpită din casă,
iar corpul i-a fost ascuns, nefiind găsit vreodată.
Credti ca sora lui e moartă?
Aţi văzut dosarul ăsta?
S-a făcut un efort extraordinar pentru a-i găsi sora.
Chiar şi trezoreria a fost implicată în caz.
Tatăl sau ocupa o poziţie importanta în guvern.
N-au găsit nimic.
De ce, agent Scully? De ce vreţi să o readuceţi pe tapet?
Cineva i-o datorează lui Mulder.
Un sfat de la mine.
Lăsaţi-o baltă.
Ştiţi, există unele răni prea dureroase pentru a fi redeschise.
Această rană nu s-a vindecat încă.
And Mulder merita o încheiere, ca şi oricine.
Primatele au evoluat din oameni?
- Trebuie să existe un răspuns. - Nu-l cauta, Taylor.
S-ar putea să nu-ţi placă ce vei găsi.
Dezleagă-mă!
- Ce? Ce faci? - Recepţionez ceva.
- E 3:00 dimineaţa. - E cineva aici.
- Da, TV-ul e pornit... - Nu. Un vizitator.
Ei... vor să vorbească. Vor să ne spună ceva.
Ce?
Adu o foaie de hârtie.
- Şi un stilou.
Nu, tu.
Spune.
E mama ta.
E aici în camera cu noi.
Încearcă să-ţi vorbească.
Ce spune?
Vrea să-ţi spună despre sora ta...
- Unde se afla.
Ce spune?
Harold?
Nu ştiu. Eu...
- S-a dus. - Haide, Harold.
Am pierdut-o.
- Rahat. Eşti plin de rahat. - Nu.
- Ieşi afară. - Îţi spun...
- Îţi spun eu, nu trebuia să te ascult. - Ea a fost aici!
- Avea un mesaj. - Te rog pleacă.
Uite!
Cine a scris asta?
Tu.
- Mulder. - Mulder, sunt eu.
Am găsit ceva, şi stau aici nevenindu-mi să cred.
- Ce e? - Nu ştiu dacă ştii,
dar a existat o anchetă a trezoreriei în cazul dispariţiei Samanthei.
În 1973. Ştiu.
sunt acasă la mama ta şi am găsit o bucată dintr-un document ars.
Un document care se potriveşte cu unul din dosarul anchetei trezoreriei.
Dar ea avea originalul, Mulder.
Nu ştiu unde vrei să ajungi, Scully.
E documentul care pune capăt cercetărilor legate de căutarea surorii tale, Mulder.
Şi e semnat cu iniţialele "C.G.B.S."
C.G.B. Spender...
Fumătorul.
A fost implicat în asta în '73.
Asta nu e chiar o revelaţie, Scully. Era prieten cu tata.
Mulder, mi-ai spus că crezi că el e cel care ţi-a omorât tatăl,
că e cel care îţi zăpăceşte munca,
care aproape te-a omorât.
Şi iată-l dând ordin să se înceteze căutările.
Nu ştiu ce crezi că dovedeşte asta, sau cum crezi că mă ajuta s-o găsesc.
- Nu vrei să-l presezi? - E o fundătură.
Nu m-a ajutat niciodată, şi n-o va face nici acum.
Uite, o voi face în felul meu. Trebuie să închid.
Nu e chiar capătul curcubeului, nu-i aşa, Harold?
E ceva aici. O simt puternic.
Cred că ar trebui să aruncăm o privire.
Am aruncat.
De ce te temi? Că chiar o vei găsi?
- Că va trebui să faci faţă? - Nu e nimic aici.
- E o bază dezafectată. - Chiar tu ai scris numele.
De ce-ţi pasă aşa de tare de ce simt? De ce e aşa de important pentru tine?
Domnilor, trebuie să circulaţi.
Vă rog să vă întoarceţi şi să vă urcaţi în maşină.
Nu e nimic de văzut aici.
E ceva de văzut aici, agent Mulder. Sunt sigur.
- Alo?
Ar fi trebuit să răspund eu.
Îmi palce să fiu de folos.
Ai putea începe prin a stinge ţigara aia.
Le-ai descurcat pe toate, nu, agent Scully?
Toate, în afară de motivul pentru care nu baţi la uşă.
Am bătut.
N-a răspuns nimeni.
Eşti bolnav.
Am avut o operaţie.
Ce vrei?
Să te opreşti din căutare.
Şi ai vrut asta din 1973...
când ai ordonat întreruperea căutărilor surorii agentului Mulder.
Iniţialele tale sunt pe acel document.
Da, am semnat acel ordin,
pentru că ştiam ce ştiu şi acum... că nimeni n-o va găsi.
- De ce? - Pentru că cred că e moartă.
Nu există motive să credem altceva.
Eşti un mincinos.
Dacă ştiai că e moartă, de ce n-ai spus ceva mai devreme? De ce acum?
Erau atâtea de protejat înainte. Acum nu mai e nimic.
Deci l-ai lăsat pe Mulder să creadă că trăieşte toţi anii ăştia?
Din bunătate, Agent Scully.
I-am permis această ignoranţă.
E ceea ce-i dă speranţă.
- Sora mea a fost aici? - Da.
Într-una dintre casele astea? Unde?
Am pierdut-o, orice ar fi fost.
Care casa, Harold? Haide. Care casa?
- Nu ştiu. - Harold, n-avem timp toată noaptea. Care casa?
Să mergem, Harold.
Ai avut dreptate. Asta era casa.
- De unde ştii? - Priveşte.
Ţi-am zis! Ce ţi-am zis eu?
Mi-ai spus că a fost aici.
Dar nu mi-ai spus cu cine.
Când ţi-a venit ideea asta, Mulder?
Pentru că ieri când am vorbit, spuneai că Fumătorul nu e implicat.
S-a dovedit că aveai dreptate. Avea toate motivele să ordone încetarea căutărilor.
După răpire, i-a fost returnată lui...
iar el a crescut-o la baza militatra, împreună cu fiul lui, Jeffrey Spender.
- Mulder... - Scully, i-am văzut numele în ciment.
Urmele mâinilor ei lângă ale lui.
Mulder, am vorbit cu el...
cu Fumătorul, C.G.B. Spender, ce nume o mai avea.
Ai fost la el?
Mi-a spus că e moartă.
E un mincinos.
Mulder, de ce ar minţi acum? Adică, gândeşte-te.
Mă doare să-ţi spun asta.
Urmele mâinilor dovedesc că minte! Le-am văzut în ciment.
Numele "Samantha" chiar lângă ele. Se paote şi mai evident?
Harold Piller m-a dus acolo. M-a dus chiar la ele.
Oh, te-a dus, Mulder.
Te-a dus din momentul în care te-a cunoscut.
- E vreo problemă?
Stai jos, Harold.
Bună.
V-aţi întors.
Scully m-a informat că ai omis să menţionezi ceva când ne-am întâlnit.
- Ce? - Că eşti suspectul...
unei anchete penale în cazul morţii fiului tău.
Fiul meu mi-a fost luat. Poliţia avea nevoie de un ţap ispăşitor.
Ăsta nu e totul, Harold. Boala ta mentală.
- Ai fost internat, diagnosticat cu schizofrenie. - Am asta sub control.
Nu m-ai mai fi crezut dacă îţi spuneam toate astea.
- Uite ce ţi-am arătat. - Îmi spui doar ce vezi.
Am venit la tine fiindcă am vrut să ajut.
Crezi că sunt un escroc? Ce aş avea de câştigat?
Cu ce sunt diferit faţă de tine?
Tot ce vreau e să-mi găsesc fiul. Eu... vreau doar...
Îl vreau doar pe băiatul meu înapoi.
Văd chestiile astea. Nu ştiu cum, dar... trebuie să existe un motiv.
Şi dacă nu pentru a ajuta, atunci de ce?
Ştiu că sora ta e acolo, undeva.
Poate ţi-o pot dovedi.
Oricine ar fi locuit aici, nu mai e de mult timp.
- Va trebui să ne ţinem de mână. - Cum adică?
Voi încerca să le invoc prezenţele din casă.
Oh, da. O şedinţă. N-am mai făcut aşa ceva din liceu.
Poate după aia ne jucăm de-a "poştaşul" şi "sticluţa."
Nu voi spune nimic.
Voi sta doar în tăcere. Se pare că aşa merge cel mai bine.
S-ar putea să simţiţi un frig subit...
sau o presiune în urechi.
Asta înseamnă că sunt aici.
Şi dacă trebuie, se vor lăsa văzuţi.
Închideţi ochii...
şi lăsaţi-i să vină.
Vor veni dacă sunteţi pregătiţi să-i vedeţi.
- Cum vom şti?
Staţi liniştiţi. Veţi şti.
Mulder?
- Ce faci? - E aici.
Ce?
Era un băiat. M-a condus în camera asta.
Mulder?
E un jurnal.
Al surorii tale.
"Azi au mai făcut nişte teste, dar nu dintr-alea groaznice.
"eram trează şi m-au pus să stau nemişcată...
"în timp ce îmi băgau lumini în ochi.
"Mi-au pus întrebări, dar acum mint întotdeauna...
"şi le spun ce vor să audă doar ca să se oprească.
"Îi urăsc şi urăsc felul în care mă tratează,
"de parcă aş fi o valiză veche pe care pot s-o târască şi s-o deschidă după cum au chef.
Ei ştiu că îi urăsc, dar... nici măcar nu le pasa."
E din 1979.
Are 14 ani aici.
14 ani.
"Câteodată cred că amintirile mi-au fost luate de doctori, dar nu toate.
"Îmi amintesc chipuri. Cred că aveam un frate...
"cu părul şaten, care mă tachina.
"Sper...
că odată să citească asta şi să ştie că mi-ar place să-i văd faţa de-adevăratelea."
Şi apoi...
vorbeşte de evadare.
Vrea să fugă...
ca să nu-i mai facă teste.
Şi apoi se termina pur şi simplu.
Să plecăm de-aici.
Ştii, nu mă pot opri să mă gândesc...
ca lumina e veche de miliarde de ani în momentul în care o vedem.
De la începutul timpului...
pe lângă noi, spre viitor.
Nimic nu e străvechi în univers.
Poate sunt suflete acolo, Scully...
călătorind prin timp şi prin lumina stelelor...
căutându-şi un cămin.
Mă întreb ce a văzut mama.
Mă întreb ce încerca să-mi spună.
Dormi.
În regulă.
Am găsit-o, Mulder. Nu mi-a venit să cred când am văzut-o.
A fost de parcă mă cauta.
- Ciorna sergentului, 1979. - Ce vrei să spui?
Decrierea se potriveşte cu a surorii tale.
- Când ai găsit asta? - Mulder, e aproape de prânz.
Poate a folosit un alt nume.
Poate le-a dat un alt nume.
Nu le-a dat nici un nume.
Citeşte asta. E un raport medical.
Nota de internare spune că asistentele de la urgenţă n-au reuşit să-i afle numele.
Nici poliţaii.
Examenul medical e normal.
Starea mintală...
scrie aici că arata semne de paranoia.
Semne de abuz probabil auto-provocat,
incluzând mici cicatrici în formă de semiluna pe genunchi, coate şi piept.
De la teste, Scully.
E ea. A fost aici.
La 14 ani în spitalul ăsta.
"Diagnostic incomplet. Testele indisponibile."
Şi el a ştiut-o.
A minţit. Ştia că trăieşte.
Şi singurul motiv pentru care minte şi acum e pentru că încă trăieşte.
Mulder, stai.
Ştiu. Nu vrei să-mi fac speranţe. Înţeleg.
Asta era în 1979. Acum 21 de ani.
Nu ştiu de unde să încep, şi nu avem semnătura vreunui medic care s-o fi externat.
Avem o asistentă de la urgenţe care a internat-o.
Care e problema?
Am un sentiment ciudat, şi inexplicabil,
ca... aici e capătul drumului.
Că am fost adus aici ca să aflu adevărul.
Şi eşti pregătit?
Vrei să vorbesc eu cu ea?
Okay.
Oh. Mă gândeam că e uşa.
- Arbutus Ray? - Da.
Sunteţi aceeaşi Arbutus Ray care lucra ca asistenta...
la spitalul Dominic Savio Memorial în 1979?
Da, eu sunt.
Aş vrea să vă întreb despre o pacientă pe care aţi tratat-o...
o fata de 14 ani.
Îmi amintesc. Da.
Era aşa de frumuşică.
Nu poţi uita pe cineva ca ea, sau cât de înspăimântata era.
Se temea pentru viaţa ei.
Adjuntul şerifului a adus-o. Tremura ca o frunză.
N-a lăsat pe nimeni în afară de mine s-o atingă.
Apoi s-a întâmplat ceva foarte ciudat.
Aţi avut o viziune cu ea... moartă.
Ca şi părinţii lui Amber Lynn LaPierre.
Nimeni nu m-a crezut.
Cinstit, sunteţi singura persoană care...
- Deci aţi văzut-o moartă? - În noaptea aceea în patul ei.
Am clipit şi a dispărut.
Dormea liniştită.
Nu ştiu de ce, dar...
într-un fel ciudat s-a potrivit.
Ce vreţi să spuneţi?
Au fost nişte bărbaţi.
Au venit s-o ia în acea noapte.
Cred că unul era tatăl ei, dar el...
mi-a dat asemenea fiori când m-a privit...
când i-am cerut să-şi stinga ţigara.
Deci, au luat-o?
Au încercat.
Dar când i-am dus în camera ei,
ea nu mai era.
Dispăruse dintr-o cameră încuiată.
Pur şi simplu a dispărut.
Samantha.
Mulder, unde-ai fost?
Capătul drumului.
El e okay. E în regulă.
Fiul meu? Mi-ai văzut fiul?
E mort. Toţi sunt morţi, Harold...
fiul tău, Amber Lynn, sora mea.
- Nu. - Harold.
Vezi atâtea, dar refuzi să-l vezi pe el.
Refuzi să-l laşi să plece.
Dar acum trebuie să-l laşi, Harold.
E protejat. E într-un loc mai bun. Cu toţii sunt într-un loc mai bun.
Amândoi trebuie să-i lăsăm, Harold.
Greşeşti. Îl voi găsi.
Nu te cred!
Mulder, ce s-a întâmplat?
Eşti sigur că eşti bine?
Sunt bine.
Sunt liber.