E M M A Prema romanu Jane Austen
Pročitala sam dvije stranice g. Miltona.
Da ljudima Božji rad objasnim i Providnost vječnu.
Velika istina.
Za danas nam je dosta čitanja.
Nad tako uzvišenim mislima treba stati i zamisliti se.
Zavirimo u svoj pothvat. Zaslužile smo!
Zbirka romantičnih zagonetki lijepo se popunjava.
Baš me zanima...
Još se niste udali, a tako ste dražesni.
Vjerujte mi, ne kanim se udavati.
Prosac bi morao silno imponirati.
A ni tada se ne bih htjela naći na kušnji.
Neobično je da žena tako zbori.
Drugo bi bilo da sam zaljubljena.
No nikad se nisam zaljubila. Nisam takve naravi.
Valjda se i neću zaljubiti.
Zašto bih si mijenjala život ako ne ljubim?
Imućna sam, imam posla.
Valjda nijednoj supruzi nije bolje nego meni u Hartfieldu.
Ali da ostanete usidjelica kao gđica Bates!
Zastrašujuća pomisao!
Kad bih pomislila da ću biti naporna kao gđica Bates
i svima dosađivati tricama o sebi, sutra bih se udala!
Ali ne brinite se, bit ću bogata usidjelica.
Samo one siromašne izložene su ruglu svijeta.
No gđicu Bates ne preziru svi.
Nitko je se ne boji, to ima svojih dobrih strana.
A što se djece tiče, imam dovoljno nećaka i nećakinja.
Netko će uvijek biti uz mene.
Hajde!
Dobar dan, gđice Woodhouse.
G. Elton, lijepo da ste došli!
Donio sam vam ovomjesečni raspored zaduženih za cvijeće.
G. Woodhouse mi je rekao:
Skupljate romantične zagonetke i stihove.
Spopala me želja da i ja napišem prilog za zbirku.
Pjesmuljak! Bojim se da je loš.
Hvala vam, g. Elton...
No ne biste li ga radije osobno uručili gđici Smith? -Ma ne...
Već kasnim na sastanak. Pouzdam se u vas.
No zašto se prije nije očitovao?
U prvoj je bogatstvo i raskoš kraljeva.
Druga sliku mijenja: prkosi morima.
Ti si bistra mudrica: riječ hvata tvoja udica. Joj!
Ne znam odgonetnuti. -Pogledajte!
Bogatstvo i raskoš kraljeva. Kraljevi!
Na što vas to navodi?
Možda dvor, udvaranje? Pa prkosi morima.
More! Možda luka.
Luka... Dvor...
Lučki dvor! Je li to rješenje?
Pokušajte opet. U kakvu luku vodi udvaranje?
Ne znam! -U brak!
Vidite? Ovdje i ovdje.
Gđice Woodhouse! Ne ide mi u glavu.
Potrudite se. Računam da ćete do proljeća živjeti u župnome dvoru.
Zašto ne čekaš u kući, oče? -Rekli su da će krenuti rano.
Poznaješ svoju sestru. Kasne: nešto se dogodilo.
Nije! Treba vremena da spakira petero djece za božićne praznike.
Čini li ti se da gđicu Smith hvata nešto?
Kihala je na hodniku.
Dolazi malena Emma. Nećemo bolest u kući.
Nisi je valjda pozvala na večeru već prvi dan kad stignu?
Dovoljan nam je Knightley! -Zaboravljaš!
Možda je čak tražio da odsjednu u Donwellu.
A možda i ne dođe: bojim se da mi još nije oprostio. -Što?
Evo nas! -Isabella!
Trči! Brže!
Trebao bi biti u krevetu, Johne. I ti, Bella.
Poslušajmo tetu, djeco. -Hoćemo li se sutra igrati, striče?
Tiho sada. I nemojte kasniti na večeru. Znate djeda.
Možemo li, striče George?
Blijed si mi, Henry.
Šteta što ste jesenas otišli na more umjesto da ste došli k nama.
Zašto to misliš? -Gospodine Knightley! Biste li mi dodali sol?
Naš je zrak najčišći, dr. Perry se slaže. Morali ste na more?
Trebali ste otići u Cromer, a ne u Southend.
Ondje je nezdravo.
Oprostite! -Dr. Wingfield... -Londonski je liječnik.
A nema nezdravijeg mjesta za život.
Kaže da Trg Brunswick ima najzdraviji zrak u prijestolnici.
Znanstveno dokazano! I svoj djeci preporučuje morski zrak.
Nemojmo o moru. Znate da ja na moru nikad nisam bila.
Snuždim se i postanem zavidna: vi ste vidjeli more, stara teta nije.
Dr. Perry u Cromeru je bio tjedan dana. Nema boljega kupališta!
Ako moraš ići. -Mnogo je dalje od Southenda.
Sto milja, za razliku od 40. -Kad je zdravlje u pitanju!
Perry kaže da se najpametnije kloniti mora.
Neka svoje mišljenje zadrži za sebe.
Što se njega tiče kamo vodim obitelj na praznike?
Neka mi objasni kako da sa ženom i petero djece prevalim 130 milja.
Da nije skuplje i teže od putovanja od 40 milja. -Johne!
Sjećaš se: preusmjerili smo put prema Highburyju.
Pogodnost je što prolazi blizu Randallsa. Možemo prošetati.
I posjetiti gđu Weston. -Sirota gđica Taylor.
Više je uopće ne viđamo. -Oče!
Od svadbe ih samo jedan dan nismo vidjeli!
Da bar i svoje svađe rješavamo kao obiteljske sporove.
Mogli bismo se pomiriti.
Da se bar vi izvan kruga obitelji ne poigravate ljudima.
Razmirica ne bi ni bilo. -Jasno.
Jer ja uvijek griješim!
Kad ste vi bili u Emminoj dobi, ja sam bio mnogo odrasliji.
A sigurno ste tada bili i razboritiji od mene.
No valjda sam vas s godinama u razboru sustigla.
Moja je prednost što nisam bio ni razmaženo dijete ni lijepa žena.
Dajte da se pomirimo. Nećemo to više spominjati.
Reci teti da se okani starih pritužba.
Velika istina, malena.
Budi bolja od tete kad odrasteš.
Pamet u glavu i nemoj biti umišljena kao ona.
No moram vas još nešto pitati.
Oboje smo imali pravo jer smo bili dobronamjerni.
Nije mi žao što me Harriet poslušala.
No laknulo bi mi da znam kako g. Martin nije jako razočaran.
Tu vam ne mogu pomoći.
U životu nisam vidio tako razočarana čovjeka.
Stignemo li vam sašiti novu haljinu za Božić kod Westona?
Morate biti i čedni i zanosni.
Joj!
U tome stanju ne možete poći.
G. Elton mora pričekati.
Ne očajavajte. Možda ne možete na večeru k Westonima.
No svejedno možemo ispitati koliko je Eltonu stalo.
Dobro jutro, g. Elton!
Dobro jutro, gđice Woodhouse. G. Knightley.
Harriet nije mogla doći. Prehlađena je i mora ležati.
Veoma mi je žao zbog gđice Smith.
Obitelj vam je sigurno velika utjeha.
Što ste rekli o mojoj djeci?
Zašto svi misle da se mogu osvrtati na moju obitelj?
Samo sam gđici Woodhouse pohvalio krasno jato nećaka.
Doista su krasni!
Sutra ste kod Westona? -Čak smo i oca nagovorili.
Sigurno ne želite poći kad je Harriet tako bolesna.
Jako se veselim! No jadan sam samac.
Ne mogu si priuštiti kočiju, a padne li snijeg...
Idemo u dvije kočije sigurnosti radi.
Možete s nama ako hoćete.
Veoma ste velikodušni. Oboma želim ugodan dan.
James, Henry! Idemo.
Pokret! Da ne kasnimo!
Sigurno će pasti snijeg. -Gledaj vedru stranu.
Otac se nikad nije ovako radovao večernjem izlasku.
Da g. Eltonu nisi ponudio kočiju, brže bismo putovali.
Morao sam kad ga toliko ohrabruješ.
Ja? Kakva pomisao!
Doista! Nevjerojatno se trudi da ti privuče pozornost.
Smiješno! Meni?
Zanima ga Harriet Smith.
U tim stvarima nikad ne griješim. -Vjeruj mi!
G. Elton i ja smo prijatelji. -Samo primjećujem:
Pazi kako se prema njemu ophodiš. -Evo nas pred župnim dvorom!
Dobra večer svima!
Sjajna zamisao! Ovčje krzno u kočiji za zimu!
Baš nam je udobno.
Pitala sam kako je Harriet: rekli su mi da joj je gore.
Valjda se nikad nisam ovako radovao izlasku.
Znam da će pasti snijeg. Kakva ludost!
U tanjoj odjeći nego inače dobrovoljno prkosimo prirodi.
Da se pet sati dosađujemo u tuđoj kući.
A sve što ondje možemo reći i čuti već smo rekli i čuli.
Kad ćete početi pristojno dolaziti na večere? Gdje vam je kočija?
Ne trebam je. Došao bih pješice, no Bessie je htjela prošetati.
Gospoda dolaze u kočijama. Trgovci Coleovi imaju kočiju.
Vlastelin iz Donwella treba im biti ravan! -Doći će? -Jasno da neće!
Sram me ući s vama. -Ne budite smiješni!
Nećete ući sa mnom. Čeka vas g. Elton. Pogledajte!
Pravi kavalir... -Ovaj voli otići kad poželi.
Da ne mora tražiti konje debelo unaprijed prije izlaska na zimu.
Voli srčano kročiti u svijet kako mu drago i poći kući kad poželi.
Pribojavao se putovanja, no sad je stigao pa je sretan.
Oprez! Gđici Woodhouse ne smijete gužvati ogrtač.
G. Weston! -Emma, mila. -G. Weston. -G. Elton.
Je li se Frank javio? Hoće li večeras doći?
Moj sin... G. Knightley.
Jest da je jako vezan za tetu, no i lutalica je kao ja.
Dobra večer! -Neki dan... -Mislite li...
Je li vam ocu udobno u onome naslonjaču? -Sigurno jest.
Westoni su brižni. Zacijelo su pomno raspravili o smještaju.
Pitajte ga!
Da, lutalica! Frank je nagle ćudi, na oca.
Prvom prilikom odjezdi na svome crnom ždrijepcu.
Neki dan smo čuli da dolazi. Stigao je do Burforda.
I što se dogodilo? -Kako napeto! Što? -Gđice Woodhouse!
Gđice Woodhouse!
Mogu li vam donijeti piće?
Bilo bi lijepo da sjednemo.
Hvala, no zasad ništa ne trebam.
I gotova priča!
Dok čekamo, provjerit ću kako napreduje večera.
Gđo Knightley.
Nije li ovo divno?
Predivno li uređenog stola... -G. Elton, ovdje.
Isabella. -Hvala, g. Weston.
Gđice Woodhouse.
Mila Emma, pored nas.
Gđo Knightley. -Dva uzvanika više i imali bismo savršen broj.
Vaša gđica Smith i moj sin Frank.
Nadam se da se ne ljutite. Jednog ćete se dana sigurno upoznati.
Kakva šteta! Jesi li čula?
Frank je ocu javio da je osedlao vranca i krenuo u Highbury.
No u postaji ga je čekalo pismo: teta se opet razboljela.
Morao se vratiti.
Zbog mene se ne brinite: čekam već gotovo 20 godina.
Lako ću se strpjeti još koji tjedan.
Otputio se naglo, čak nepromišljeno.
Otkazao je poslušnost teti iz dužnosti prema ocu.
G. Churchill je očito istančan duh.
Tankoćutan, vrlo romantičan i predobra srca.
Meni je žao konja.
Ja samo polažem još veće nade u susret.
Takvo junačko kavalirstvo djeluje na svaku ženu.
Ja sam mislio da kavaliri redovito putuju kočijama.
Silno suosjećam s Frankom Churchillom.
Teta predosjeti čim se posveti drugima i smjesta ga vuče k sebi.
Kao psa na uzici! -Nadam se da je riječ o prehladi gđice Smith.
Svi smo svjesni opasnosti. -I zabrinuti!
Možda želite poći da doznate najnovije vijesti?
Valjda, kao ja, i vi molite gđicu Woodhouse da se kloni internata.
Da se slučajno ne zarazi.
Njezino nam je zdravlje najpreče.
Silno se brine za druge. No ne haje za sebe.
Je li to pošteno, gđo Weston? Valjda se smijem potužiti.
Znao sam! Pada gust snijeg.
Divio sam se kako ste se odvažili na izlazak, no gdje smo sada?
Na prve sam pahulje šutio da g. Woodhouse ne pobjegne.
Ne boj se, oče! -Ne mogu ovdje ostati.
Već ćemo nekako stići kući. -Moramo smjesta krenuti.
Mogu li pomoći? -Sve je u redu. -Ako zaglavimo u jarku, hodat ću.
U tim cipelama? Teško. -Ostanite kod nas.
Mjesta imamo. Možete ovdje božićevati! -Ja ne mogu ostati.
Imamo samo dvije gostinske sobe. -Pozvat ću g. Knightleya.
Smiri se, mila.
Vraćam se s ceste. Nigdje nema više od pola palca snijega.
Bez brige, nećete ovdje zaglaviti zbog snijega.
Otac će vam biti teret. Krenite. -Ja sam spremna.
Da tražim da pripreme kočije?
Bilo je krasno. Drago nam je što ste došli!
Sretan put kući i svima sretan Božić!
Johne! Ovo je naša kočija. -Ta sve je u redu.
Ja ću smirivati vašeg oca, a tebi je g. Elton pratnja. -Johne!
Evo me, mila. -Držite!
Kočija vas čeka. -Napokon, Johne!
Kako blistaju!
Baš sreća što smo sami.
Valjda nam je bilo u zvijezdama.
Gđice Woodhouse!
Usrećite me kao nikoga na svijetu. Obožavam vas!
Ta toga ste svjesni. Umrijet ću ako me odbijete.
Smjesta prestanite! Očito ste pripiti.
Podsjećam vas na obvezu prema gđici Smith. -Molim?
Već joj mjesec dana pružate pažnju i dolazite u Hartfield.
Meni izjavljujete ljubav? Kako ste prevrtljivi!
Prema gđici Smith sam pažljiv samo jer je vaša prijateljica.
Za nju me nije briga. Ne!
U svemu sam se trsio samo radi vas.
Da vidite koliko vas obožavam.
Valjda je to bilo očito.
Oprostite što sam u ljubavi neznalica.
Isprva skromno hinite da me odbijate...
Pustite mi ruku i sjednite prekoputa!
Želite reći da vam gđica Smith nikad nije bila draža?
S poštovanjem: ni govora!
Dobra je djevojka i netko će već biti spreman zažmiriti...
Pred njezinim podrijetlom.
No ja se ne moram tako ponižavati.
Samo sam se nadao vama.
Poticalo me vaše izričito ohrabrivanje.
Varate se. Doživljavala sam vas kao prijateljičina udvarača.
Žao mi je, no nikad vas nisam ohrabrivala.
Trenutačno uopće ne pomišljam na brak.
Za ovo si sama kriva, Emma.
Je li se doista divio mom talentu, a ne Harrietinom liku?
Eltona prekrižite!
Zna da je naočit i neće uzeti siroticu.
Kako sam mogla biti tako glupa?
Kako ću to priopćiti Harriet?
Može, Henry! -Bacaj! -Dolje glavu!
Tako smo se i mi igrali!
Nimfu bismo tako reći zatrpali.
Pokažimo im kako rade majstori. Emma je bila najbolja. Gdje je?
Sada to pusti...
Jesmo ga! -Ravno u šešir!
G. Elton šalje neobično pismo: ispričava se što ne može doći.
Tebe uopće ne spominje, Emma.
Ne sjećam se da sam ga pozvao za blagdane. Jesi li ti?
Ide u Bath kad okopni snijeg.
Prijatelji ga preklinju da im se pridruži.
Ti si na redu.
Naprijed.
Gđice Woodhouse, baš ste ljubazni!
Znam da želite provesti vrijeme s obitelji.
Baš ste pažljivi. I ja imam nešto malo zauzvrat.
Sitnicu.
Što se dogodilo, gđice Woodhouse?
Zar je netko bolestan?
Shvaćam. Naravno!
U pitanju ste bili vi.
Vi ste mu bili draži.
Ja ga ne mogu biti dostojna.
Vi ste mislili da jesam jer ste mi velika prijateljica.
Za sve sam ja kriva.
Gorko se kajem zbog boli koju sam zadala.
Ništa si ne predbacujte!
Predobri ste, a on je daleko iznad mene.
Bila sam budalasta.
I tašta. Drznula sam se baciti oko na njega.
Zaprosio je vas.
Možda se predomislite glede braka? -Ni govora!
Neću se predomisliti: osobito ne zbog osobe... -Kriva sam samo ja.
Pokajat će se.
Jer ja vašoj dobroti nikad neću biti ravna.
Doista nastojim zaboraviti g. Eltona.
No on je takav uzor-muškarac!
Stihovi su mu bili krasni i plemeniti.
Iako ih je uputio vama.
Mudrica! Očito nije mislio na mene. -Kakav krasan novi izlog!
Ovakve je rukavice g. Elton odabrao za prošlu zimu.
Baš kad je zahladnjelo.
Smeđe sa zečjim krznom. Vrlo otmjene!
Možda je gđica Bates kod kuće!
Gđice Bates! Četvrtak je i danas sigurno nema vijesti od Jane.
No je li vam se gđica Fairfax možda javila? -Baš ste ljubazni.
Dogodilo se nešto veoma neobično!
Kako nas je iznenadila!
Stiglo je pismo, a odmah za njim i ona.
Gđice Fairfax!
Baš mi je drago! Ovo je Harriet Smith.
Molim vas, sjednite.
Jane su pozvali u Irsku.
Campbelli idu u posjet kćeri.
I njezinu zaručniku g. Dixonu.
Vi i gđica Campbell ste kao sestre. -Svakako!
Otkako je Jane otišla iz župnog dvora u satnikov dom.
Na roditelje je: dobra kao kruh, profinjena i umiljata.
Makar nije pristala kao Jane. -Teta!
Oprosti, no istina je.
Vaš prijatelj Dixon sigurno ima krasno imanje u Irskoj. -Prelijepo.
No radije je došla k nama. Jane kaže da je Irska predivna.
G. Dixon joj je rekao...
Što je, mila? -Sad sam ovdje.
Nema potrebe da prepričavaš svaku potankost iz mojih pisama.
Pa da... Ako se dobro sjećam, taj odlomak...
Sigurna sam... Evo!
Na ugodnim šetnjama g. Dixon s ljubavlju pripovijeda o domu.
Pukovnik i gđa Campbell nisu dali da im kći bude sama s njim.
Jane je redovito bila njihova pratilja. Sve kako dolikuje!
Sigurno ste sretni što su vam pružili dom.
Campbelli su mi oduvijek srdačni i velikodušni. -Štoviše!
Uvijek su je vodili sa sobom. Žao im je što ne ide u Galway.
Osobito g. Dixonu.
G. Dixonu? -Itekako!
Otkako je Jane u Weymouthu učinio veliku uslugu. -Teta!
Možda se ti ne želiš sjećati, no ja ne mogu zaboraviti.
G. Dixonu dugujemo tvoj život.
Spasio vam je život?
Kako romantično! Tko? -Nebitna priča.
Baš! G. Dixon joj je spasio život.
Prošlog ljeta u Weymouthu Jane i g. Dixon su šetali.
S prijateljima g. Dixona i gđice Campbell. Jane se poskliznula.
G. Dixon je priskočio i spasio je od tako reći sigurne smrti.
Otad je zaručnik gđice Campbell naš junak.
Doista uopće nisam bila u opasnosti. -Jane mrzi strku.
Zabranila mi je da mu pišem i zahvalim na velikoj pomoći.
Ne želimo da misli kako si nezahvalna. -Neće!
Hoću reći da me se neće ni sjetiti.
Zašto divna gđica Fairfax ne želi priznati da ju je g. Dixon spasio?
Još je suzdržanija nego prije. Tajnovita i zatvorena.
Zašto bi se vratila u kućicu gđice Bates kad može u Irsku?
Imanje g. Dixona zacijelo je raskošno lijepo.
Možda iz nekog drugog razloga ne može ili neće onamo.
Što ste rekli?
Oprostite!
Kao da ste zalutali. -Nisam.
Oprostite što sam pomislila da ste tuđinac i ne znate put.
Učinilo mi se da oklijevate kamo ćete.
Mogu li vas uputiti? -Poznajete kraj? -Ovdje živim.
Vidjet ćete da sam pouzdana. -Vjerujem.
No ne trebam upute. Točno znam gdje sam.
No svejedno vam hvala na trudu.
Doista je nekako tiha.
Sigurno nije bolesna?
Nije bolesna. Nevesela je.
Harriet, jeste li za čaj?
A kuharica je ispekla i ukusne kekse.
Jeste li čuli vijest? -Dobre vijesti!
Baš trebamo zabavu.
Samo sam vam htio reći da ste me razveselili.
Našli ste vremena za posjet Jane Fairfax. Ispravno ste postupili.
To nije nikakva vijest!
Velika vam hvala na svinjetini! Krasna stražnja četvrtina.
Jeste li čuli? G. Elton se ženi!
Kako ste osjećajni! Svi se radujemo.
Tek je četiri tjedna u Bathu, a već se zaručio.
Kako iznenada! No riječ je o ljubavi...
Drago mi je što vam se meso sviđa. Vrlo smo brižni uzgajivači.
Sigurno će biti vrlo ukusna.
Baš ste nježna duša kad vas je g. Elton tako razveselio!
Mama obožava svinjsku pozadinu. Augusta Hawkins!
Ima 20.000 miraza. Jeste li vi znali, g. Knightley?
Ja obično zadnja doznam sretne vijesti.
A vi, gđice Woodhouse?
Znala sam da će gđica Woodhouse već sve znati.
Vrlo ste mudri i dobro poznajete ljudsko srce.
Jasno da ste znali!
Ja romantične priče uvijek posljednja prokljuvim.
Da mi je znati gdje će biti svadba...
Gđica Bates ne misli zlo. -Znam.
Pa je čudno kako često ubode gdje boli.
Doista sam mislila da bi g. Elton bio pravi za Harriet.
I mislim da Robert Martin nije za nju.
Žao mi je. -Teško je procijeniti.
Kada drugima treba pomoći vlastitom mudrosti i uvidom.
Točno! Znam.
Istina.
Imali ste pravo, a ja sam donekle pogriješila.
No sljedeći ću put bolje znati. Ako ga bude!
Rekla si joj vijesti?
Frank se sutra vraća kući. -Sigurno?
Koliko mu se puta dolazak izjalovio, već se pitam postoji li.
Zašto svi redovito pretpostave da neće doći?
Valjda ne uživa u tome da mi najprije raspiri nadu pa je rasprši.
Zapravo jedva čekam da ga vidim.
Ne mogu zatomiti razočaranje.
Kad iz dužnosti prema teti mora ostati s njom.
Služi vam na čast što je tako osjećajan i kavalir.
Prirođenu uljudnost baštini od oca.
Gđice Emma, evo oklade.
Sutra točno u četiri popodne dovodim vam Franka u Hartfield.
Pa ćete se osobno uvjeriti da je čovjek od krvi i mesa.
Emma! Tu si. -Gđice Woodhouse.
Moj sin, g. Frank Churchill.
Napokon ste našli put do nas.
Toliko slušam o vama da mi se čini da se već poznajemo.
Točno! Neobično.
Napokon sam se uspio osloboditi obveza.
I tad sam doletio ravno kao strijela.
Zahvalan sam vam.
Mnogo sam puta kretao u posjet ocu.
No savjest bi me natjerala da se vratim teško bolesnoj teti.
Prošlog sam tjedna nadomak Randallsu shvatio:
Novu bih gđu Weston prekratkim posjetom samo uvrijedio.
A njega nikako ne želim povrijediti. -Ni ja.
Baš sam vašem ocu rekao da ste krasan par.
Rekao sam Franku da ćete mu biti vodič. -Sjajno!
Ne poznajem mjesto, a otac mi je jedini znanac.
No moram posjetiti obitelj gđice... Baines?
Bates? -Tako je. -Ta zašto?
U Weymouthu sam upoznao njezinu nećakinju Jane Fairfax.
Rekao sam Franku: upoznao ju je u sebi ravnom društvu.
No ovdje joj je obitelj skromna pa je važno da ih pristojno pozdravi.
U Weymouthu? -Očito se lijepo slažu.
Znači da poznajete Campbelle?
Jeste li vidjeli nesreću?
Nije li g. Dixon spasio Jane? -Jest.
O tome je brujao cijeli grad. -Kaže da se ništa nije dogodilo.
Doista? Mogu samo reći da je brzo reagirao.
Jasno, bio joj je veoma blizu.
Jeste li ikad bili u Weymouthu? -Nisam!
Nikad nisam putovala. -No veoma ste sigurni i profinjeni.
Bio sam siguran da jeste. -Nisam.
U Highburyju imam sve što trebam. Ne želim putovati.
Ni govora! Nema potrebe da Emma putuje. -Doista.
Gusja jaja! -Ovo? Krasno. -Gusja jaja!
Gđo Weston!
Gđice Woodhouse. Obavio sam dužnost kod gđice Bates.
Htio sam ostati deset minuta, no gospođa se navila.
Zadržao sam se tričetvrt sata. Onda sam vidio vas.
I uspio pobjeći.
Kako vas se dojmila Jane? -Kao da joj je veoma loše.
A kako je suzdržana! -Čuli ste što je čeka?
Što? -Napusti li Campbelle, morat će raditi kao guvernanta.
Oprostite što ogovaram!
Cijelo djetinjstvo slušam kako joj pjevaju hvalospjeve.
Potpuno smo oprečne. Doista je suzdržana. -Odbojna osobina.
Suzdržanu osobu ne možete voljeti.
Vi mom ocu odobravate izbor supruge, kao i ja?
Očekivao sam razboritu ženu koja ima ukusa, ali ne i mladu ljepoticu.
O tome ću rado čavrljati satima!
Je li stigla pošta?
Jutros nije. Zašto pitaš?
Tek tako.
G. Churchill kaže da će Coleovi domjenkom proslaviti novine u kući.
Nagovorio ih je i da bude svirke.
Vas se to ne tiče kad nikad ne biste prihvatili njihov poziv.
Doista su trgovci i niska roda. Ne bih se ni u snu odazvala.
Pa u čemu je problem?
Znam! Još vas nisu pozvali.
Ne bi pozvali ni nas ni vas ni Westone. Previsoko smo društvo.
Mene su pozvali.
Doista? -Zacijelo i Westone. Kad je sve smislio divni g. Churchill.
Veoma neljubazno! -Kažete da bi ispali nepristojni da vas pozovu.
Ali... -Želite ih odbiti na uobičajen način.
Čudim se da ste kod kuće. -Zašto? -Kad god dođem, vi izbivate.
Vječno u društvu sina razmetnoga.
G. Knightley! Vama zajedljivost ne pristaje.
S Frankom mi je lijepo, kao i svima osim mrgudima.
No jutros nije u mjestu. -Nema ga 20 godina i onda tako nestane?
Ima hitnog posla.
Otišao je u London na šišanje.
Na šišanje? Doista neodgodiv posao.
Coleovi šalju pozivnicu.
Zovu nas tek sad jer su htjeli kupiti štitnik za kamin.
Da se tata ne brine. -Jer su obzirni i jednostavni ljudi.
No, naravno, morate smjesta odbiti. Što čekate?
Pa sad...
Kad mi već prijatelji idu i g. Churchill se brine za svirku...
G. Cole, krasno!
Prevladali ste predrasude o Coleovima. -Bili su vrlo ljubazni.
Nisam tako ponosna da se ne mogu predomisliti.
A ni vi niste preponosni da prihvatite moj savjet.
Kočija! Napokon dolazite kao kavalir.
Pa ću ovaj put rado ući s vama. -Baš ste šašavi!
Gđice Woodhouse! Trebamo pomoć.
A vi ste nam jedina nada.
Doista lijepa frizura.
No ne znam zašto je zbog nje morao potegnuti do Londona.
Gđice Woodhouse, hvala što ste došli! Velika nam je čast.
Uglavnom, nevjerojatno!
Dođem u posjet gđici Bates, a kad ondje...
Stigao je golem glasovir za Jane Fairfax!
Veoma lijepo, ali pozamašno glazbalo.
Jane nije mogla dokučiti tko joj je poslao taj prekrasni dar.
Tko bi ga poslao? -Jane nema pojma. -Pukovnik Campbell!
Nedavno joj je pisao i nije spomenuo dar. -Zagonetka!
Oprostite! -Oprostite.
Zašto se smješkate? -A vi?
Drago mi je što je Jane dobila tako raskošan dar od pukovnika.
Sumnjičavi ste. Imate li drugoga kandidata?
Pamtim da g. Dixon smatra kako njoj za glasovirom nema ravne.
Doista! Kako je tu izjavu dočekala gđica Campbell?
Sirota gđica Campbell!
Teško je živjeti s prijateljicom koja vas u svemu šije.
Sigurno ga je poslao pukovnik.
Zašto bi to učinio krišom i ugrozio njezin ugled?
Kavalir nikad ne bi ugrozio damin ugled!
Ako ne gori od ljubavi.
Gđice Woodhouse! Molim vas...
Biste li nam učinili čast i zasvirali?
O kamo, kamo reci mi
tvoj brđanin ode li?
O kamo, kamo reci mi
tvoj brđanin ode li?
Kamo srčanost ga vodi plemenita da djela čini.
Srce mi treperi dok kući se ne vrati.
Gdje, o gdje reci mi
tvoj brđanin se odmori?
Gdje, o gdje reci mi
tvoj brđanin se odmori?
Pod božikovinu je legao gdje hitri Spey je tekao.
Ondje ga je iste noći tvoj blagoslov stigao.
Pod božikovinu je legao gdje hitri Spey je tekao.
Ondje ga je iste noći blagoslov stigao.
Gđice Fairfax, biste li nas počastili melodijom?
Molim vas!
Svira neusporedivo bolje od mene.
Pogađaš li kako su gđica Bates i Jane stigle ovamo?
Zacijelo pješice. -To sam i ja mislila.
Vidjela sam da je Jane loše.
Ponudila sam da je odvezemo kući. Zahvalila mi se.
G. Knightley je poslao kočiju po njih pa će ih i odvesti kući.
Mislim da je samo zato došao kočijom. -Njemu slično!
A nije mi ništa rekao!
Nagovorio sam gđicu Fairfax da nam odsvira tri balade. -Molim vas.
Jednu! -Ne može toliko svirati. Izmorit ćete je.
Naš g. Knightley možda napokon pomišlja na brak.
Ma ne! Varate se.
G. Knightley se ne kani ženiti.
Kako griješite! Donwell će naslijediti moj nećak Henry.
Zamislite gđicu Bates u Donwellu.
Opsjedala bi kuću i neprestano mu zahvaljivala što se oženio s Jane.
Ne bi to mogao podnijeti!
Ne budi okrutna. I gđa Cole primjećuje da ga zanima.
Mislimo da smo riješile zagonetku glasovira.
Knightley je često opetovao da Jane treba bolje glazbalo.
Besmislice! Ne bi to učinio potajice.
Oduvijek je hvali.
I veoma je zabrinut za njezino zdravlje.
Neka kočoperi se i frče brkove.
Pod ključem drži žena stotine
da glede ih samo oči njegove.
Nad Kuranom nek se moli, al' ko Irac on ne voli!
Kavalir nikad ne bi ugrozio damin ugled.
Naravno, ako ne gori od ljubavi...
Dopuna: mijau www.prijevodi-online.org