Sunt două tipuri de oameni
care stau şi se gândesc cum să ucidă oamenii:
psihopatii şi scriitorii de romane poliţiste.
Mă gândesc că asta se plăteşte mai bine.
Cine sunt eu? Sunt Rick Castle.
Castle. Castle
Sunt chiar arătos, nu?
Fiecare scriitor are nevoie de o sursă de inspiraţie, şi eu am găsit-o pe a mea.
Detectiv Kate Beckett.
Beckett. Beckett.
- Nikki Heat? - Personajul se bazează pe tine.
Şi mulţumită relaţiei mele cu primarul,
am ajuns să fiu în cazul ei.
Aş fi fericit să te las să mă plezneşti.
Şi împreună, prindem criminali
Facem o echipă bunicică împreună, ştii?
Ca şi Starsky şi Hutch. Sau Turner şi Hooch.
Îmi aduci aminte puţin de Hooch.
Verifică-ţi şasele, Maverick.
Aici e căpitanul tău, sus de tot.
Ascultaţi, doamnelor şi domnilor.
Evadatul e pe fugă de vreo 90 de minute.
Suntem în canalizare, hai să ne menţinem picioarele uscate de data asta.
Jungle radio, aici echipa Delta Bravo Unu.
Văzut suspectul. Cer întăriri, terminat.
Cer permisiunea de a folosi
imobilizatorul radioactiv activat prin laser.
Permisiune respinsă.
Serios, Richard.
Am toate astea de învăţat
înainte ca piesa mea să intre în repetiţii.
Intru.
Dacă aia vine mai aproape, vei avea
Black Hawk-ul strivit de mâinile tale.
Ce sunt toate astea?
Antrenament tactic oficial poliţienesc.
Hei, tată. Ai reuşit să să semnezi
permisia care ţi-am lăsat-o zilele trecute?
Încă n-ai învăţat să-mi falsifici semnătura?
Cărţi de credit? Da. Permisiuni? Nu.
E vorba de ora de civică.
Fiecare are are trei zile de voluntariat la una din
agenÅ£iile oraÅŸului... poliÅ£ie, spital, pompieri.
Du-te la pompieri, ei au cele mai tari calendare.
M-am înscris pentru poliţie.
Detectiv Becket deja a spus că e bine
dacă mă ofer voluntară la secţie.
Ca membru al trupelor voluntare poliţieneşti,
aş fi fericit să-ţi arăt corzile.
De fapt, detectiv Becket îmi face
cursul de orientare mâine dimineaţă.
Atunci aş fi fericit să împart maşina cu tine
sau să plătim împreună un taxi.
Castle.
Preliminările sugerează că victima a murit
de la o singură împuşcătură trasă în piept din apropiere.
- Ceva semne de luptă? - Apar contuzii aici...
Şi aici.
Dar probabil a rezultat când s-a rostogolit şi a căzut.
Ce?
Ce faci?
Nu pot respira pe nas.
Se întâmplă să am un simţ ascuţit de miros.
Dă-te bătut, Castle, poliţiştii adevăraţi se descurca cu greul.
Da, să nu menţionezi examinatorii medicali.
Ştii cât de mult trebuie să stau sub duş
înainte să ies la o întâlnire?
Nu, dar dacă ai nevoie de cineva să-ţi cronometreze,
- Aş fii fericiţi să... - Am găsit-o!
Trebuie să fii căzut din geaca sa când a fost aruncat.
Da, e tipul nostru.
Se numeşte Sam Parker.
Şi pe permisul de conducere are adresa în Connecticut.
Poate că vizitează pe cineva din clădire.
Adică e în trecere?
Aici Ryan.
Mersi.
Esposito a crescut la 15.
Spune că a găsit locul unde tipul nostru a fost împuşcat.
În regulă, să mergem.
După picăturile de sânge victima a fost împuşcată chiar aici.
Apoi...
a fost împins cu capul în jos în tomberon.
Un criminal care curăţă în urma lui.
Un psihopat foarte american.
Probabil a vrut să iasă din clădire neobservat.
S-a gândit ca gunoiul nu va fi ridicat
pentru câteva zile.
N-a luat în seama un chiriaş de la etajul şapte...
o bunăciune... care a văzut cadavrul căzând
când îşi arunca cutia de pizza.
E normală? Pentru că mă pot simţi foarte confortabil.
- Echipa de investigaţii? - E de drum.
Vecinii n-au auzit împuşcătura.
Amortizorul săracului.
Trebuie s-o fi luat de din grămada de aici
şi a aruncat-o înapoi când a terminat.
E abil.
Cum un tip de suburbie e aşa departe de casa
mort şi aruncat cu gunoiul?
Eşti pregătită? Pornim.
Ştiu că Alexis deja a vorbit cu tine.
Vroiam să mă asigur dacă chiar e în regulă pentru tine
să fie ea aici.
Nu spunea da dacă nu eram.
Păi da, dar eşti ocupată,
şi nu vreau ca ea să-ţi stea în cale.
Castle tatăl e cel căruia îi place să stea în cale.
Sunt sigură că Castle cea mică, va fi o plăcere.
Sam Parker, vârsta 38 de ani.
Locuieşte în Connecticut cu soţia sa Helen şi cei doi copii ai săi.
Soţia e în drum spre morgă să identifice cadavrul.
Am contactat biroul de închirieri,
şi nu-l au pe Sam Parker în lista chiriaşilor.
Deci probabil era în vizită la cineva.
Poliţiştii cercetează. Nimic până acum.
Echipa munceşte să descifreze amprentele,
dar cum e o cameră comună probabil sunt duzini de ele.
Oricum, ţeava de la gunoi, mânerul uşii şi sticla de apă
au fost curăţate.
Bine, s-o vizităm pe soţie la morgă.
Poate ne spune ce el făcea noaptea în oraş.
Şi dacă nu ştie şi asta ne va spune ceva.
- Poftim - Proaspătă şi foarte foarte fierbinte.
Mie nu-mi face cafea.
Eşti bine?
Nu e niciodată uşor, indiferent de câtă experienţă ai.
O, doamne.
Sunt detectiv Kate Beckett, sunt de la poliţie.
Îmi pare rău pentru pierderea dvs.
Aveţi vreo idee cine a făcut asta?
Ne dăm toată silinţa să-i dăm de capăt.
Scuzaţi-mă, suntem în mijlocul unei identificări.
De asta e ea aici.
Şi dumneata cine eşti?
Sunt aici să-mi identific soţul.
O, doamne.
Scuză-mă, soţul tău?
Care e relaţia dvs cu victima?
Sunt logodnica sa.
Îmi cer scuze, ce ai spus?
Sunt logodnica sa.
Tipule, eşti aşa terminat.
Traducerea şi adaptarea gambler şi dorula
Vizionare plăcută!
Nici măcar nu ştiu cum să le scot pe cele două de aici.
Sunt speriat ca...
Acea e nevasta victimei?
Logodnica.
Soţia e acolo.
Repeţi?
Logodnica.
Soţia.
O, nepoate.
Ştiu, nu e delicios?
În regulă, cu cine vorbim întâi?
Bine.
Ştiu că e greu d-soară Reed,
dar dacă am putea să vă punem câteva întrebări.
De cât timp îl cunoaşteţi pe dl. Parker?
Parker?
Sam.
Numele lui e Jake. Jake Holland.
Potrivit permisului de conducere,
se numeşte Sam Parker.
Până şi numele său a fost o minciună?
Unde v-aţi întâlnit?
La muncă.
O prietenă de-a mea mi-a spus că este un tip minunat
în departamentul ei şi am vrut să-l cunosc.
- Şi când aţi vorbit ultima oară? - În această dupămasă.
A sunat să spună că se întoarce în oraş.
Tatăl sau e în spital în nordul statului.
Suferă de Alzheimer în stagiu final,
şi Jake conducea să-l vadă în fiecare...
Sunt aşa de proastă.
Petrecea sfârşiturile de săptămâna cu...
Soţia sa.
Deci intenţionai să-l vezi diseară?
Urma să ieşim şi să ne uităm la un film.
Un vecin m-a oprit în hol
şi mi-a spus că poliţia a fost acolo,
dar când am sunat nimeni nu mi-a putut spune nimic.
Îmi dau seama acum de ce.
Pentru că l-am identificat ca fiind Sam Parker.
Cineva de la morga
a confirmat că un cadavru a fost ridicat de la această adresă,
şi am venit aici jos.
Când m-a cerut,
i-am spus celei mai bune prietene, şi ea mi-a zis doar,
"îl cunoşti doar de şase luni."
Dar nu mi-a păsat.
El era alesul.
Cum a putut să facă asta?
Asta e nebunie, cine e femeia asta?
Sam niciodată n-ar face... m-a iubit.
Copiii noştri înseamnă totul pentru el.
Aparent a fost mai mult
decât o aventură, dna Parker.
Soţul dvs folosea un nume fals la serviciu.
Nu înţeleg. De ce-ar face asta?
Încă încercăm să ne dăm seama.
Dar din ce am înţeles, a întâlnit-o pe d-şoara Reed la slujbă.
El... el şi-a început munca acolo în urmă cu vreo şase luni.
A fost trecut cu vederea la promovări la vechiul serviciu.
Şi acolo nu sunt o mulţime de oportunităţi
în soluţii viabile, deci
a luat slujba chiar dacă era în oraş.
Soluţii viabile în mediul conştiinţei?
Făcea consultanta corporativă...
Cum să reduci pierderile, să salvezi energie.
Era o pasiune de-a lui.
Asta e foarte lăudabil.
Toată acea muncă şi naveta
prin care trecea l-a terminat, aşa că a găsit o chirie mică.
A fost greu, dar dacă toate mergeau,
urma să ne mutăm în oraş
şi aşa puteam fi împreună.
Dna Parker, aveţi idee
că soţul dvs avea o aventură?
Ştiu la ce vă gândiţi.
De ce nu am observat semnele?
Avem doi copii împreună, nu avem o doică.
Deci fiecare secundă şi minut din zi
e despre copii.
Şi dacă era vreo problemă,
îl sunăm pe Sam pe celular,
şi întotdeauna răspundea.
Eu niciodată...
Niciodată nu m-am gândit că o să stau aici
să-mi explic căsnicia.
Cu soţia,
a fost doar rutina "sună-mă pe celular în timpul săptămânii".
Cu logodnica s-a bazat pe scena
"nu te pot suna de la spital".
Omule, prietena o ia razna
dacă nu-i dau raportul, probabil, în fiecare oră.
Şi tu-i dai raportul, probabil, în fiecare oră.
Câteodată mai des.
Acest tip le avea pe aceste femei care credeau
că sunt unicele şi singurele.
Oamenii cred ce vor ei să creadă.
Până la moarte adevărul se aşterne.
Ce, credeţi că vreuna din ele s-a prins de ce făcea Sam?
Şi n-au suportat prea bine când au descoperit
că nu era singura femeie din viaţa lui.
Nu ştiu, păreau destul de şocate.
Da, aşa mi-au părut şi mie.
Dar trebuie să acoperim toate posibilităţile.
Amândouă au alibiuri fine.
Soţia spunea că se uita la televizor în timp ce copiii
dormeau la etaj,
şi logodnică a spus că era singură acasă,
se pregătea să-l întâlnească.
O să verificăm telefonul şi cardurile, să vedem dacă se potriveşte ceva.
Mulţumesc.
Aş putea...
În regulă.
Crezi că ar fi rezolvat asta?
Să rezolva ce?
Să se însoare cu Sarah, dacă n-ar fi fost ucis.
Păi, i-a pus o piatră destul de mare pe deget.
Cu identitatea falsă care şi-a rezolvat-o,
pastorul ţinutului niciodată n-ar fi descoperit
că e cineva deja căsătorit.
Da, dar Sam se prefăcea a fi Jake înainte de a o întâlni pe Sarah.
Nu înţeleg faza cu identitatea falsă.
Poate pentru a lua slujba.
Înţeleg să minţi în curriculum vitae
dar să-ţi schimbi identitatea?
Matematic nu prea se potriveşte.
Ştii ce matematic nu mi se pare mie în regulă?
Două neveste.
- O soţie e prea mult pentru tine? - Două soţii prea multe.
Se pare că numitorul comun în acea ecuaţie
eşti tu.
Veşti bune.
În sfârşit îmbrăţişez lectura pe care mi-ai dat-o
despre importanţa mâncării organice.
Mi-ai gătit prânzul?
Crezi că te voi lăsa să-ţi rişti viaţa
cu automatele şi pâine expirata
în pauză...
Ce?
Arăţi aşa... mătura.
- Serios? - Da.
Păi, bunica a spus că prezentarea e vitală.
Păi...
Mi-am uitat telefonul.
Ţi s-a întâmplat asta cu mine?
Într-o zi, să te uiţi şi să vezi că băiatul tău s-a maturizat?
De fapt încă aştept acel moment.
Te-am pregătit pentru aia, nu?
Bun, aici e camera recuzitelor.
Aici ţinem toate obiectele
care le găsim la locul crimelor
care nu sunt clasificate ca dovezi.
Ceva de genul pierdut şi găsit?
Ceva de genul.
De ce familiile victimelor nu revendica aceste obiecte?
Păi, familia e conştientă de lucrurile valoroase,
cum ar fi inelele sau ceasurile.
Dar lucrurile ca ochelari de soare sau brichete,
nu prea sunt cerute înapoi.
Aceste sunt numere de caz?
Exact, ideea e să scăpăm de
toate chestiile astea şi să le băgăm în depozit.
Dar înainte să facem asta trebuie să le catalogăm
în caz că cineva va veni să le revendice.
Bun, deci ai nevoie de o descriere a fiecărui obiect,
împreună cu corespondentul numărului de caz
descărcat în baza de date.
Şi ştiu că asta nu e exact
la ce te gândeai când ai cerut să te oferi voluntară,
dar stăm slab cu forţa de muncă şi asta ar fi de mare ajutor.
Nu-ţi fă griji. Locul ăsta va fi
atât de organizat când termin, încât nu-l vei mai recunoaşte.
Pariez că aşa e.
- Detectiv Beckett? - Da?
Ştiu că tatăl meu poate fi câteodată nesimţit.
Şi prin "câteodată" mă refer la tot timpul.
Dar vreau să ştii că nu trebuie să-ţi faci griji în privinţa mea.
Tot ce vreau să fac e să duc la bun sfârşit sarcina.
- Beckett. - Domnule.
Ei bine?
Alexis? E în regulă.
Ştii, prima ei zi la grădiniţă.
M-am ascuns afară în buruieni toată ziua
doar să mă asigur că e în regulă.
Prima oară când fiul meu a mers în tabăra de vară,
am urmărit autobuzul tot drumul până la Adirondacks.
Voi doi ori sunteţi foarte drăguţi ori foarte înfricoşători.
Supervizorul ne-a lăsat în apartamentul lui Sam Parker.
- Apartamentul lui Jake Holland. - Acelaşi tip.
Da, doar încercam să fac pe toată lumea înţeleasă.
Oricum, nu este nicio urmă de luptă, şi bagajul lui Sam era...
Bagajul lui Jack.
Încă stătea lângă ura de când a venit de acasă
din vizita familiei.
Ceea ce explica de ce am găsit portofelul lui Sam Parker
asupra lui când a fost ucis,
spre deosebire de ăsta, pe care l-am găsit în dulapul lui.
Portofelul lui Jake Holland.
Are permisul de conducere
cu adresa din New York, cardul de la muncă... toate lucrurile
Te rog spune-mi
că aia tabloul cu două fete?
Iubita logodnica care poate fii înlocuită uşor pentru...
Nevastă şi copiii,
ar trebui să-şi viziteze tatăl în fiecare zi în oraş.
Marea veste e că am găsit asta pe masa din bucătărie.
E un mesaj vocal pe care aţi vrea să-l auziţi.
Nu te voi lăsa să scapi cu asta,
gunoi ce eşti.
Dacă nu mă suni înapoi diseară,
atunci următorul meu apel e către Helen.
Cineva s-a prins de viaţa dublă a lui Sam.
Am verificat numărul, aparţine unui Charles Depetro.
Depetro, numele de fată al nevestei.
E scris în permisul ei de conducere.
Charlie e fratele Helenei.
A aflat ce punea Sam la cale.
Şi a decis să arunce gunoiul.
Dle Depetro, pot înţelege instinctul de a proteja.
Dacă aş fi avut o soră şi soţul ei o înşela,
aş fi vrut şi eu să-l aranjez.
Nu de asta am lăsat mesajul.
Ştiai că Sam o înşeală pe Helen?
Nu până aseară când m-a sunat şi mi-a spus că a fost omorât.
Atunci ce a vrut să însemne când aţi spus,
"Nu te voi lăsa să scapi cu asta"?
Îmi datora bani.
Deci Sam s-a împrumutat de la tine?
20 de bătrâne, a avut nevoie să acopere creditul ipotecar.
Deja s-a împrumutat cu contravaloarea casei.
Şi care a fost învoiala?
A spus că are nevoie pentru câteva luni.
Când şi-a început serviciul în oraş,
m-am gândit că produce mai mult caşcaval.
Helen n-a ştiut despre asta?
El nu vroia ca ea să-şi facă griji, şi atâta vreme cât mi-i dădea înapoi,
am spus ca ăsta să fie secretul nostru.
Şi ţi-a dat vreun şfanţ înapoi?
Niciunul, îmi tot spunea că stă prost cu banii.
Cred că minţea.
De ce să ia o slujbă aşa departe de casă şi să o forţeze pe Helen
să se descurce singură cu copiii?
Iese acum la iveală că n-a făcut asta pentru familia sa.
Vroia libertatea ca să-mi înşele sora.
Alibiul fratelui e verificat.
Lucra ore suplimentare când victima a fost împuşcată.
Ceva despre situaţia financiare a lui Parker?
Da, sunt la un salariu distanta
de la obligaţiile cu privire la ipotecă.
Ştii, fratele spunea că Sam câştiga
puţin la acest serviciu. Dacă Sam era după bani,
de ce a renunţat la slujba care o avea şi a luat una mai prost plătită?
Nu a spus nevasta lui că nu a fost promovat?
Poate a fost o chestie de mândrie.
Da, dar îţi iei chirie fără să menţionez benzina,
e un preţ cam mare pentru mândrie.
Da, păi, nu subestima niciodată fragilitatea ego-ului masculin.
Vedeţi? E doar un stereo...
Nu, nu. Asta e...
Ea ne momente, bine?
Doar ignora, îşi va pierde puterile vrăjitoreşti.
Ai vrea tu.
În regulă, să mergem la biroul lui Parker.
Ai pierdut ceva?
Unde... unde...
Unde mi-e matura?
Da.
Mă aşteptam.
A se menţiona, eu nu mă aşteptam.
Nu ştiu, poate că l-am văzut.
CV-ul său era aproape prea bun să fie adevărat...
Primul din clasă la Berkeley, Şcoala de Afaceri Stanford.
Cred că avea nevoie cu adevărat de slujba asta de-a minţit aşa de mult.
Deci nu e alt motiv pentru care să credeţi că a minţit?
Nu.
Când l-aţi angajat, i-aţi verificat vreuna din referinţe?
Desigur, detective. Le-am sunat chiar eu.
Şi am primit doar recomandări înflăcărate.
Pentru un tip care nu exista.
Aş dori să arunc o privire pe copia CV-ului său dac-o mai aveţi.
Îi voi pune pe cei de la Resurse Umane să v-o trimită prin email.
Înainte să plecăm, ştiţi că dl Parker
era implic într-o relaţie amoroasă cu una din angajatele dvs?
Sarah. Da, ea e... una dintre cei mai buni ingineri.
S-a remarcat vreodată ceva teatru aici.
Bătăi între oameni beţi la vreun chef al firmei, ceva de genul ăsta?
Nu, niciodată.
Păreau a fi un cuplu cu fundaţie bună.
Şi cred că e trece prin iad în momentele astea.
Ne pare rău.
Numărul pe care l-aţi apelat e în afara serviciului.
Vă rugăm verificaţi numărul sau încercaţi...
Asta e ultimul.
Fiecare referinţa care a dat-o e dintr-o dată în afara serviciului?
Când, potrivit şefului sau,
erau în funcţiune în urmă cu şase luni?
Deci cine răspundea la liniile fictive?
Hai să obţinem un mandat pentru toate aceste numere.
Aş vrea să ştiu pe numele cui erau înregistrate.
Bine.
Tipul ăsta s-a pretat la chestii serioase
pentru a obţine slujba asta.
Cred că au o asigurare dentară uimitoare.
Nu ştiu de unde ai moştenit aceasta etică a muncii,
dar cu siguranţă nu de la mine.
Cum merge?
Binişor, calculatorul a fost puţin puturos la început,
dar din cauză că nu a fost actualizat programul în, probabil, ultimii doi ani.
Plus că a luat ceva viruşi pe care a trebuit să-i elimin.
Realizez că eşti mult prea calificată pentru munca asta.
Ţi-am spus că e inteligentă.
Dar am o singură întrebare.
Cum spuneai mai devreme,
Majoritatea lucrurilor de aici sunt vechituri neînsemnate.
Am găsit asta totuşi.
E un album foto, deci poţi să spui cuvinte de laudă despre copiii tăi.
Obişnuiam să ţin una în portofel, acum e în telefon.
Câteva poze sunt destul de vechi,
e una de-un fel.
E ceva valoros, de returnat,
doar că n-a fost etichetat.
Da, dar problema e că nu au număr de caz.
E greu să-ţi dai seama cine a fost victima
şi cum să înapoiezi asta familiei.
Bine, deci atunci îl pun în cutia pentru depozit?
Îţi spun ce... Îţi dau o listă
a tuturor detectivilor care e posibil să fii lucrat la acest caz.
Arată-le pozele, poate-şi amintesc ceva.
Doar nu-i deranja dacă-i vezi ocupaţi.
Rândul tău să vorbeşti.
Mersi mult.
Scuzaţi-mă.
Beckett.
- Ce e asta? - Tata!
Bine, ajung imediat.
Logodnica e aici, vrea să vorbească.
Distracţie plăcută.
Ştiam că-mi părea cunoscută la morgă,
dar nu mi-am dat seama la început.
Deci spui că noaptea trecută
nu a fost prima oră când ai văzut-o pe Helen Parker?
Păi, a fost ceva cu faţa ei.
Şi atunci mi-am dat seama... Am văzut-o
în faţa apartamentul lui Jake cu câteva săptămâni în urmă.
Părăsea clădirea?
Nu, stătea în maşina ei pe partea cealaltă a străzii.
Şi eşti sigură că era Helen Parker?
Sunt sigură acum.
O identificare pozitivă
din partea cealaltă a străzii într-o maşină?
Am reţinut-o pentru că felul în care s-a holbat la mine
a fost... înfiorător, de parcă mă măsură.
D-soară Reed, ultimele 24 de ore au fost...
cel puţin copleşitoare.
Nu e neobişnuit ca amintirile martorilor
să fie confuze după un eveniment traumatic.
Trebuie să fim absolut siguri.
Uite, ştiu ce am văzut.
Stătea într-un Hybrid argintiu
holbându-se la intrarea clădirii.
I-ai spus logodnicului tău despre asta?
Nu. La momentul respectiv nu i-am dat atenţie.
Dar acum... mă face să mă întreb
dacă sunt singura din toată situaţia asta
care n-a ştiut ce se întâmplă cu adevărat.
Un Hybrid argintiu.
Bănuiesc că Helen ştia de aventura soţului ei.
Ăsta ar fi un motiv destul de puternic.
Aţi venit tot drumul pentru că v-a spus nişte poveşti nebuneşti
despre mine ca fiind parcată în faţa apartamentului?
Dna Parker, trebuie să luăm fiecare pistă în serios.
V-aţi gândit că poate a inventat asta
pentru a distrage atenţia de la ea?
- A fost foarte exactă în legătură cu maşina - Un Hybrid argintiu? Asta-i...
asta-i ca şi cum ai spune că cineva poartă pantofi negri.
Asta totuşi nu răspunde la întrebare.
Nu.
În cele şase luni de când Sam a luat apartamentul,
n-am fost niciodată acolo.
N-aţi venit niciodată pentru o întâlnire de noapte?
Adică, Connecticut nu e aşa departe cu maşina.
Când ai 2 copii cu vârsta sub 10 ani,
să vii în mijlocul săptămânii pentru o întâlnire noaptea, e...
aproape imposibil.
Sam venea acasă în fiecare weekend,
şi îl vedeam atunci.
Bine, trebuia doar să verificăm.
E posibil ca dra Reed să fi greşit.
V-a trecut prin minte că poate ea e cea
care ştia că el minte?
Ne gândim la orice scenariu.
Am primit multe telefoane la care nu se răspundea, luna trecută.
Credeţi că e o coincidenţă?
I-aţi spus lui Sam despre ele?
Da. A spus că erau de la teleshopping. Dar...
era... era ea.
Cum puteţi fi sigură?
Ştiu că avea numărul nostru de telefon.
A mai sunat după ce Sam a fost ucis.
V-a sunat Sarah?
A sunat în legătură cu detaliile funeraliilor.
Vă vine să credeţi asta?
Dacă crede că o să-şi arate mutra aici
se înşeală amarnic.
Asta a fost singură dată când aţi avut veşti de la ea?
Nu... a sunat în dimineaţa asta şi a lăsat un mesaj ridicol
despre obţinerea înapoi de la Sam a lucrurilor pe care ea i le-a dat
şi apoi din nou şi din nou despre un stilou
care ar fi fost al bunicului ei.
Eram căsătoriţi de zece ani şi opt luni.
Dacă crede că aventura ei de 6 luni
îi dă dreptul să ţină o lumânare...
Nu-i dau nimic.
A fost un drum lung.
Înţeleg de ce şi-a luat apartamentul din oraş.
Am făcut nişte cercetări asupra situaţiei de la muncă al lui Sam.
A reieşit că vechiul său angajator,
Connecticut Solutions, era pe ducă.
În ultimii doi ani, au pierdut
jumătate din acţiunile de piaţă către noul angajator,
New York Recycle.
- Pare că Sam abandona nava ce se scufunda. - Pentru a se alătura echipei învingătoare.
Se presupune că New York Recycle a venit cu o nouă tehnologie
care s-a dovedit a fi o schimbare a jocului.
Aparent, aceşti doi directori erau rivali importanţi din prima zi.
Ca Bill Gates şi Steve Jobs, Kobe şi Lebron...
Jolie şi Aniston.
Am înţeles. Rivali.
Da. Ideea era că poate de asta şi-a falsificat Sam identitatea.
S-a gândit că New York Recycle nu l-ar angaja
dacă ar fi ştiut că era de la Connecticut Solutions.
Asta are sens.
Mulţumesc.
Glumeşti.
Mulţumesc. Mi-ai fost de mare ajutor.
Tocmai am aflat numerele
de pe cererea lui Sam. Numerele de telefon pentru referinţe?
Sunt facturate şi înregistrate
la Connecticut Solutions, vechea sa firmă.
Bine, de ce ar aranja ei
linii telefonice şi recomandări false?
Au vrut ca Sam să fie angajat.
N-a fost trecut ca o promovare.
A fost plantat la New York Recycle
ca spion.
Îmi pare rău.
Încerc doar să mă obişnuiesc cu ideea.
Adică, asta e tipul care a organizat cursa sacilor de cartofi
la picnicul de ziua muncii.
Sunt probe circumstanţiale considerabile
ca a fost plantat de fostul angajator.
Doar că nu avem încă dovada.
Evident că nimeni nu vrea să ajungă la baza acestora mai mult decât mine.
Aşa că veţi avea întreaga noastră cooperare.
Ce credeţi că urmărea Connecticut Solutions?
Tehnologia noastră de reciclare a bateriilor.
Sunt sigur că amândoi ştiţi că nu trebuie să aruncaţi
bateriile în gunoi.
Bateriile trebuie depozitate corespunzător,
sau acidul şi metalele grele se vor absorbi în...
- Şi vor ajunge în pânza freatica. - Da, exact.
Problema e că stocarea deşeurilor bateriilor poate fi costisitoare
dar am găsit o cale ca să reciclam marfa asta.
Deci când licitaţi pentru un contract ca să strângeţi bateriile vechi,
o puteţi face mai ieftin.
De asta Connecticut Solutions
şi-a pierdut jumătate din acţiunile de piaţă către voi.
În concluzie, ei nu pot concura.
Sarah Reed era în echipa de ingineri
- ce a dezvoltat această tehnologie? - Da, aşa e.
Probabil de asta Sam Parker şi-a părăsit calea
ca să se îndrăgostească de ea... pentru acces. Destul de deştept.
Scuzaţi-mă, nu vreţi să spuneţi abject?
Cele două nu se exclud reciproc.
Vă supăraţi dacă echipa noastră de criminalişti IT
aruncă o privire la calculatorul lui Sarah şi al lui Sam... Jack?
Ar trebui să fie în stare să ne spună
dacă v-a fost compromisă securitatea
şi dacă a obţinut ceva ce vă aparţinea.
Orice putem face ca să vă ajutăm.
Bine, mulţumesc.
Criminaliştii IT au luat computerele lui Sarah şi Sam.
Ştii, sunt multe secrete ale corporaţiilor
pe care le-aş vedea trimiţând un spion să le fure,
dar toată pândă asta pentru nişte noroi din baterii?
Aşa cum a spus omul, e o afacere ca oricare alta.
Dar oricine conduce Connecticut Solutions,
va avea al dracu de multe explicaţii de dat.
E adevărat?
Dra Reed?
Ce spun ei, e adevărat?
Uite, aş putea intra în detalii,
dar sunt dovezi că Jake încerca să fure informaţii.
Atunci totul a fost o piesă?
Asta... asta nu înseamnă că nu i-a păsat de tine.
Exact asta înseamnă.
Nu m-a iubit niciodată.
S-a folosit de mine tot timpul.
Tipul ăsta era bun.
Folosea un client secret de e-mail
de pe o partiţie ascunsă de pe hard discul său.
În engleză?
Pentru partenerul meu.
A aranjat lucrurile astfel încât să trimită e-mail-uri în afară reţelei companiei
în caz că cineva i-ar fi dat târcoale.
Ce fel de e-mail-uri?
Vorbesc limba computerelor.
Asta totuşi...
seamănă a chimie.
Comunică cu cineva anume?
Da.
Toate mail-urile astea erau pentru acelaşi tip.
Aberman@conn-sol.net.
Andy Berman. E preşedintele Connecticut Solutions.
El trebuie să fie cel căruia îi raportă Sam.
Au schimbat o mulţime de mail-uri acum două luni,
apoi nimic până în seara în care Sam a fost ucis.
Şi ce spunea acest ultim e-mail?
"Sună-mă. Trebuie să vorbim."
Bine, da, e adevărat.
Sam mi-a trimis un e-mail noaptea trecută şi l-am sunat.
De la un telefon cu taxa?
De la staţia de benzină de lângă casa mea.
Foarte acoperit precaut din partea dvs.
A spus că trebuie să ne întâlnim în oraş.
A spus că şi-a dat seama în sfârşit
cum făcea New York Recycle.
Deci recunoaşteţi că l-aţi plantat acolo
ca să fure tehnologia lor asupra bateriilor?
Au sub licitat faţă de noi în stânga şi dreapta,
furându-ne afacerea.
Punând mâna pe metoda lor de reciclare
era un mod de a echilibra câmpul de luptă.
N-aveau de gând să o împărtăşească, aşa că i-am oferit lui Sam
o plată de 1 milion de dolari, dacă o poate obţine.
Şi când a sunat şi a spus că şi-a îndeplinit misiunea,
v-aţi grăbit imediat.
Treaba cu Sam e că el şi cu mine am mai mers pe drumul ăsta înainte.
Ce vreţi să spuneţi? V-a mai spus şi înainte că a aflat?
Am cheltuit sute de mii pe cercetare şi dezvoltare
cu marfă pe care mi-a adus-o.
Formula chimică nu era completă.
Când inginerii mei au încercat să completeze locurile albe,
şi au testat, am eşuat de fiecare dată.
În final, am rămas fără bani, aşa că acum două luni,
a trebuit să renunţ la Sam.
Dacă Sam nu mai lucra pentru dvs. de ce mai sună?
A spus că trebuie să-mi arate ceva.
- Ce? - Nu ştiu.
Am condus până în oraş ca să mă întâlnesc cu el în apartamentul său,
dar când am ajuns, erau poliţişti la toate intrările.
Am avut un presentiment,
aşa că m-am întors şi am condus până acasă.
E o poveste foarte interesantă, dle Berman.
Dar am un final diferit...
Cel în care urci în apartamentul lui Sam,
şi el ţi-a spus că în sfârşit a găsit marfa adevărată.
Ţi-ai spus,
compania nu are milionul să-l plătească,
aşa că ai făcut singurul lucru pe care îl puteai face.
L-ai ucis şi ai furat formula
într-o încercare disperată de a-ţi salva compania ce se scufundă.
Aş vrea să-mi chem avocatul acum, vă rog.
A fost mişto cum ai completat povestea acolo.
Cred că ai pus toată pasiunea mea.
Asta a sunat mai murdar decât am vrut.
Beckett,
dispeceratul tocmai a primit un apel din Connecticut.
Poliţia din New Haven are două femei implicate într-o altercaţie.
Apropos de murdar...
Şi doamnele în chestiune, întrebau de tine
înainte de a fi consemnate.
De mine, de ce?
- Nu. - Ba da.
Au reţinut-o pe Helen Parker pentru atac
şi pe Sarah Reed pentru intrare prin efracţie.
Luptă de pisici între soţie şi logodnică,
te rog spune-mi că putem opri pentru popcorn, pe drum.
Castle... poze.
Dra Reed se afla în biroul alăturat.
Când dna Parker a confruntat-o, a avut loc o altercaţie.
A încercat să-mi smulgă geanta de pe braţ.
Aproape mi-a dislocat umărul.
Dra Reed, ce făceaţi în biroul familiei Parker?
N-a vrut să-mi dea înapoi stiloul.
- Stiloul tău? - Stiloul bunicului.
- I l-am dat lui Jake... - Sam! Se numea Sam!
I l-am dat înainte de a şti că era un mincinos.
Şi ea n-a vrut să mi-l dea înapoi.
L-am căutat în birou. Nu era acolo.
N-am idee despre ce vorbeşte.
Serios? Atunci cum îi spui ăstuia?
Era în birou?
Da. Era chiar acolo în sertar.
Cum de nu l-a observat, nu ştiu.
Dacă nu cumva, bineînţeles, minţea şi nu s-a deranjat să-l caute.
Dra Reed, înţeleg ce simţiţi,
dar să intraţi în casa cuiva...
Nu, ăsta-i stiloul bunicului.
Nu i l-aş fi dat niciodată lui Jake dacă aş fi ştiut.
Doamnelor, mă întreb
dacă putem lăsa tot acest episod penibil în urmă.
Mi-a intrat în casă. Dumnezeu ştie ce altceva a furat.
Te superi dacă mă uit în geantă?
De loc.
Mulţumită acum?
E toată lumea în regulă? Putem pleca acum?
Dacă-ţi mai văd mutra pe lângă...
Pentru numele lui D-zeu, termină!
Nu e de mirare că tipul avea ulcer.
Şi eu aş fi avut dacă eram căsătorită cu tine.
Ulcer? Despre ce vorbeşti, nebuno?
Alo! Doamnelor!
Înţeleg că sunteţi amândouă furioase şi vă simţiţi trădate,
dar dându-vă la o parte una pe cealaltă, nu va ajuta.
Aşa că amândouă puteţi depune plângere şi să faceţi un lucru rău şi mai rău,
sau vă puteţi calma şi să plecaţi.
Opţiunea numărul 2 e o ofertă limitată în timp.
- Te iubesc. - Ne mai vedem.
Te rog spune-mi că n-ai dormit din nou în vestiar.
Am fost acasă.
Nu m-am putut opri din a mă gândi la lupta aia de pisici de aseară.
Te-ai gândi mai puţin la mine, dacă ţi-aş spune că şi eu la fel?
Mă tot gândesc că Sarah a mers prea departe
doar ca să ia stiloul ăla.
Şi toată treaba cu ulcerul a fost...
A fost un moment grozav din "Soţii disperate",
cum i-a aruncat-o Sarah în faţă lui Helen.
Treaba e că,
nu e nimic despre ulcer în raportul de autopsie al lui Lanie.
Sam era perfect sănătos.
Atunci despre ce vorbea Sarah?
Băieţii cercetează asta chiar acum.
Dar conform agendei lui Sam,
avea programări la doctor în fiecare marţi
în ultimele trei săptămâni.
Dacă era ipohondru,
ar fi trebuit să-i spună imediat că nu avea ulcer.
Deci ce făcea în fiecare marţi la ora 13:00?
O altă femeie?
Cabinetul doctorului nu are niciun pacient înregistrat
pe numele Sam Parker sau Jake Holland.
Serviciul de maşini pe care-l folosea Sam, a confirmat
că dădea ca destinaţie biroul doctorului
când programa maşina... mulţumesc Elise.
Dar am vorbit cu şoferii.
Sam schimba destinaţia odată ce-l luau.
În prima săptămână s-a îndreptat
către această adresă rezidenţială din Long Island.
Săptămâna următoare, a mers la uzina de procesare
a New York Recycle din Paramus.
Şi apoi, în ultima săptămână, s-a dus în portul din Newark.
Sam nu voia că Sarah să intre în rutină sa de 007.
Poate că se strecura să spioneze.
Într-o casă din Long Island?
- Deci, o altă femeie. - Ea şi Sam făceau
lungi plimbări romantice la Port Newark.
De ce trebuie să nărui visul?
Ascultă, Sam îşi schimbă destinaţia în ultimul minut
cu maşina de serviciu, pentru că încerca să ascundă ceva.
Aşa că hai să căutăm printre adrese
şi să vedem de ce a simţit nevoia să-i dea lui Sarah o acoperire.
Legea statului cere o pauză de 10 minute
la fiecare 5 ore.
Mulţumesc, tată, am nevoie de asta.
Cum merge cu camera evidentelor, copoi?
Nu grozav.
Nu. Ce s-a întâmplat
cu acea listă pe care ţi-a dat-o detectiv Beckett?
Am ajuns într-o fundătură.
Ce e important, e că... ai încercat.
Ştiu.
Chiar vreau să dau acele poze
înapoi familiei victimei.
Adică, eu le-aş vrea dacă ar fi poze
cu tine.
dacă-ţi imaginezi un scenariu în care eu
nu mai sunt aici să-ţi urmăresc fiecare mişcare,
şi să te protejez de fiecare pericol,
te pot asigura că asta nu se va întâmpla niciodată.
Spun doar că e important.
Nu, ai dreptate, dar nu uita,
este un motiv pentru care multe din lucrurile astea rămân nerevendicate.
Cred că trebuie să mă focusez pe catalogare
pentru restul timpului meu aici.
Şi înainte să-ţi dai seama,
vei fi retrasă din forţele legii şi te vei întoarce în clasa a XI-a.
Mulţumesc, tată.
Pentru ce? Cu plăcere.
Tocmai mi-ai dat o nouă pistă.
O să-ţi termin eu cacaua.
Două relaţii.
Îţi imaginezi stresul încercând să ascunzi asta?
Da.
Dintr-un punct de vedere literar.
Ce aţi găsit?
Am căutat folosind o poză.
Am găsit un hamal în Port Newark
care şi-a amintit de Sam.
Aparent a întrebat de orarul vapoarelor.
Sună aleator.
Hamalul nu l-a putut ajuta, aşa că Sam a plecat mai departe.
Cum e cu adresa din prima marţi?
Aici am fost buni.
Adresa din Long Island
este locuinţa unei mame singure
Lauren Branston... şi a fiicei sale de 6 ani.
V-am spus, era încă o femeie.
Triunghiul dragostei tocmai a devenit un pătrat al dragostei.
Nu. Rămâne tot un triunghi. Nume diferit dar asta e...
Logodnica, Sarah Reed.
Se pare că Sam nu era singurul ce-şi ascundea identitatea.
Logodnă, relaţia,
ştim că erau cu toate false.
Dragostea e un lucru greu de combătut, detectiv Beckett.
Asta-i o copie a adevăratului tău permis de conducere
şi ăsta-i cardul de asigurări sociale.
Şi ăsta-i dosarul tău de angajare de la New York Recycle
sub o identitate asumată.
Nu seamănă cu un nou început.
Am scormonit puţin.
A reieşit că New York Recycle nu e prima companie
pentru care ai lucrat sub o nouă identitate.
O fată trebuie să aibă din ce trăi.
Uite ce cred eu...
Lance Carlberg şi-a dat seama că Sam era spion.
Te-a contactat pe tine, expertă în spionajul corporatist
şi ţi-a cerut să-l interceptezi.
Mi-am făcut doar slujba.
Conducerea unui om nu e o crimă, nu-i aşa detective?
- Ar trebui să fie. - Nu mă interesează partea cu condusul,
mă interesează crimă
şi tu aveai acces în apartamentul lui Sam
şi ai fost angajată să ai grijă de el.
Am fost angajată să-i stau în drum.
Trebuia să arate ca şi cum aveam acces la informaţii clasificate.
Aşa că atunci când am început să flirtez, el a crezut
că relaţia îi va da accesul de care avea nevoie.
Odată relaţia stabilită, care era planul?
Trebuia să-mi las laptopul
în apartamentul lui, o dată sau de două ori.
Cardul meu de acces a ajuns la rufele lui murdare într-un weekend.
Bărbaţii se cred deştepţi.
Şmecheria e să-i laşi să creadă asta.
Ce era pe computer?
Lance îi dădea lui Sam acele formule chimice parţiale.
Credea că îi va face pe cei de la Connecticut Solutions să meargă în cerc.
De ce nu l-a concediat?
De ce să nu împuşte doi iepuri dintr-o lovitură?
Să ţii duşmanul aproape şi să dobori Connecticut la pământ.
Şi ce te face să crezi că Sam ar fi urmat planul vostru?
La început m-am întrebat şi eu pentru că n-a vrut să se culce cu mine
Apoi am realizat că îi era credincios soţiei sale.
Aşa că am pretins că înghit toată treaba cu "sunt de modă veche."
A crezut că mă fraiereşte.
Te-a fraierit.
Asta-i raportul autopsiei lui Sam.
Sam nu avea ulcer.
Se ducea la un doctor pentru asta.
Nu, asta era o poveste. Te-a păcălit.
În niciun caz. Mi-aş fi dat seama.
Urăsc să-ţi sparg acest mic balon cu "alias" în care te crezi,
dar Sam ţi-a găsit casa din Long Island.
Ştia că erai mai mult de o ingineră ce flirtează.
S-a prefăcut în continuare pentru a nu trezi suspiciuni,
dar cred că ştii deja astea.
Ştiai că te-a păcălit şi că a aflat
metodă secretă şi de asta l-ai ucis.
Cred că asta sună ca...
marele spion împotriva poveştii spioanei,
dar e o problemă.
În noaptea în care Sam a fost ucis, am fost la spectacolul fiicei mele
şi sunt alţi 20 de părinţi ce pot garanta pentru asta.
Îmi place de ea... ca şi criminal.
Ai văzut privirea nebună din ochii ei?
E privirea criminalului nebun.
Alibiul lui Sarah se confirmă.
Profesoara de dans a pus-o în primul rând la momentul crimei.
Tot are ochii de nebun.
El n-a iubit-o, ea nu l-a iubit,
şi amândoi au crezut că se jucau unul cu celălalt.
Asta tot nu explică cine l-a omorât.
Ne lipseşte ceva.
Stiloul.
Dacă relaţia lui Sam cu Sarah era falsă...
Atunci de ce i-ar fi dat ea stiloul special al bunicului ei?
Şi ce căuta cu adevărat Sarah
în biroul lui Sam, noaptea trecută?
Nimic. Nu are rost.
Ne-am uitat în geanta lui Sarah.
Dacă era ceva în ea, am fi găsit.
Castle, ce faci?
Scriu o scenă.
Să spunem că Sarah a găsit ceea ce căuta.
Avea în mână.
Atunci a auzit-o pe Helen intrând în casă.
Trebuia să scape de ceea ce găsise...
Grozav. Vrei să descrii partea în care găsim acel lucru?
Astfel, Helen n-ar fi ştiut.
Ca să vezi.
Încă e pornit.
O să avem nevoie de nişte scoci.
Astea-s pozele pe care victima noastră le-a făcut, când trebuia să fie la doctor.
Conform New York Recycle, ei transportă cu vaporul
noroiul din baterii până la uzină din Paramus.
Nu ai nevoie de un vas ca să ajungi la Paramus.
Metodă secretă, pe naiba. Nu-l procesau.
Schimbau etichetele şi-l aruncau.
Sam ăsta era că Erin Brockovich, nu-i aşa?
Nu era nicio metodă secretă de reciclarea bateriilor.
Transporţi noroiul cu barjele şi-l arunci în ocean.
Banii economisiţi cu stocarea şi procesarea
îi pui în schimb în buzunar.
Ascultaţi, îmi cunosc drepturile
şi nu am nimic de spus.
Ai vândut o iluzie clienţilor.
Le-ai promis că vor ajuta la salvarea lumii.
În schimb, ai otrăvit-o pentru bani.
Ce s-a întâmplat Carlberg?
Sam te-a confruntat, te-a ameninţat că te ruinează?
N-am ucis pe nimeni.
Şi tu...
n-ai nicio dovadă.
De fapt, am.
Am făcut un test balistic. Se potriveşte.
L-am găsit în gunoiul de lângă clădirea apartamentului tău.
Dacă-l reciclai, poate scăpai cu asta.
În noaptea în care soţul dvs a fost ucis, s-a întors la birou
să adune ultimele dovezi pe care le strânsese,
dar Carlberg devenise deja suspicios.
Când a înţeles că soţul dvs
îşi contacta fostul şef pentru a-l ajuta să-i demaşte compania,
Carlberg a încercat să-i cumpere tăcerea,
dar Sam n-a acceptat mita.
Bineînţeles că nu. Nu Sam.
Ai spus că mediul era cel mai important lucru pentru soţul tău.
Ei bine, a murit încercând să-l salveze şi credem că trebuie să ştii asta.
Mulţumesc.
Priveşte. "Preşedinte acuzat de crimă."
EPA închide New York Recycle.
Beckett.
Anna Noles? Nu, nu cunosc nicio Anna Noles.
Eu da.
Da, trimite-o sus.
Cine-i Anna Noles?
Pozele pe care le-am găsit aparţineau mamei sale.
Adevărat? Cum le-ai luat urma?
A fost ceva ce ai spus tu, tată,
despre retragerea mea din forţele legii.
M-a făcut să mă gândesc dacă ofiţerul
care a lucrat cazul, nu s-a pensionat?
Frumos lucrat.
Sunt impresionată că ai putut închide cazul ăsta.
Mulţumesc. Adică... ştiu că nu e
că munca importanta pe care o faci tu, dar eu...
Ştii, când o persoană pierde pe cineva,
asta e important.
Pariez că ea e.
Ştii, poate ar trebui să vorbeşti tu cu ea.
Mulţumesc.
Aşchia nu sare departe, nu-i aşa?
Subtitrarea: gambler/Dorula