Sunt două genuri de oameni care stau şi se gândesc cum să ucidă oamenii:
psihopaţii şi autorii de romane poliţiste.
Sunt cel care-i mai bine plătit. Cine sunt?
Sunt Rick Castle.
Castle. Castle.
Sunt al naibii de chipeş, nu-i aşa?
Fiecare scriitor are nevoie de inspiraţie şi eu mi-am găsit-o pe a mea.
- Detectiv Kate Beckett. - Beckett. Beckett.
- Nikki Heat? - Personajul se bazează pe tine.
Şi graţie prieteniei mele cu primarul,
am ajuns în cazurile sale.
Aş fi fericit să te las să mă plezneşti.
Şi împreună prindem criminalii.
Facem o echipă destul de bună.
Ca Starsky şi Hutch. Turner şi Hooch.
Îmi aminteşti puţin de Hooch.
- Într-un genunchi? - Da, bună fetiţa.
Ce se întâmplă Castle, ceri în căsătorie?
Nu. Te aşteptam pe tine.
Păcat. Voi doi faceţi un cuplu drăguţ.
Da. Crezi că ar trebui să-mi iau un câine?
- Ce, sunt soţia ta? - Da, eşti soţia mea la muncă.
Nu, nu-s soţia ta la muncă.
Mi-aş putea lua un copoi. L-aş numi Sherlock
şi apoi... l-aş putea aduce la locul crimei.
Nu, n-ai putea.
Ce? Ar fi adorabil.
L-aş putea face să poarte o mică şapcă stil Sherlock,
să-l antrenez să aibe o mică lupă.
Vezi? Chiar acolo.
Dezaprobatoare, judecătoare... cu siguranţă soţia mea la serviciu.
Sânge îndrăzneţ, dar merge.
Nu-s sigur că-i de acord.
Evident că e artist.
Victor Fink,
proprietarul galeriei, 43 de ani.
Nu e semn de intrare forţată.
Chiriaşii de sus au raportat la 911 împuşcături la ora 10:14.
Vreo idee ce făcea aici aşa târziu?
Nu, dar conform asistentului său,
Darius Langley, au închis la 8:00. Din câte poate spune,
nu lipseÅŸte nimic de pe pereÅ£i sau din spate.
Ceva de la camerele astea de securitate?
False. Nici măcar nu-s conectate.
O spargere norocoasă pentru tip.
Dacă nu cumva ştia, aşa cum a ştiut că Fink lucra târziu.
Sau a plănuit să se întâlnească cu el aici. Verificaţi cu asistentul.
Bine.
S-a luptat cu el.
Julituri pe braţe, pe mâini.
Şi apoi a alergat pe scări.
Numai pentru a fi împuşcat în spate.
De două ori, 9 mm.
Trăgătorul a tras de aici.
E posibil să se fi întâlnit cu cineva?
Dacă s-a întâlnit cu cineva, nu mi-a spus.
Scuzaţi-mă un minut.
Deja plecase la ora la care eu am închis la 8:00.
Dle Langley,
sunt detectiv Kate Beckett.
De când sunteţi asistentul dlui Fink?
De două luni.
Sunt student la arte. Merg la seral la Tisch.
Acolo erai aseară?
Da, dl Fink mă susţinea total să fiu la şcoală.
Mă lăsa să plec mai devreme ca să ajung la ore.
Acolo eram când aţi sunat.
Ştii dacă dl Fink avea duşmani?
Vreun client nefericit sau vreun artist?
Nimic neobişnuit.
Vă pot da o listă a contactelor dacă doriţi.
- Da, te rog. - Bine.
Avem o mică problemă.
Am scos cartuşele astea două din perete.
Nu-s foarte fragmentate. Vedeţi dacă balistică
poate face o verificare a altor împuşcături din oraş.
Sigur, dar nu asta-i problema.
Am scos astea două din perete,
şi dr Parish mai are alte două de la victimă.
Aşa că suspectul nostru nu-i un trăgător prea bun.
Dar am găsit doar 4 gloanţe,
şi sunt 1, 2, 3, 4, 5 cartuşe pe jos.
Nu e o urmă de sânge care să plece de aici.
Exact şi nicio picătură de sânge
dincolo de stropii de la victimă noastră.
Deci nu-i o a doua victimă.
Deci unde-i al cincilea glonţ?
Glonţul a fost făcut din gheaţă.
Bine, grozav. Da, trimite-o sus.
Urcă soţia lui Fink.
Trage glonţul. Se topeşte înainte de a-l găsi.
Un glonţ de gheaţă.
Alo. Un glonţ de gheaţă, eşti măcar atentă?
Nu. Nu spui nimic ce merită să-i acord atenţie.
Poliţiştii încă mai căuta,
dar până acum n-au găsit urme de sânge în afara galeriei.
CSU a cercetat scena de două ori.
Nicio urmă de al cincilea glonţ.
Va spun, glonţ de gheaţă.
Nu frate. Un glonţ de gheaţă tot ar face o gaură.
Vrei să spui o gaură de gheaţă.
Cum mi-ai spus?
Băieţi, ce altceva?
Am verificat înregistrările telefonului lui Fink.
A primit un apel la 9:19, cu o oră înainte de a fi ucis,
de la un număr blocat de mobil.
Înregistrarea telefonului arată
că apelul a fost făcut de aici, din New York,
dar a fost de pe un mobil internaţional prin satelit...
înregistrat pentru Bahrain Cellular.
Succes în obţinerea unui mandat
de la guvernul din Bahrein.
Verificaţi lista de clienţi şi de artişti a lui Fink,
vedeţi dacă vreunul din ei are un număr internaţional
şi ţine-ţi gura.
Merg 10 la 1.
Ryan, ai o secundă?
Un martor?
Nu chiar. Stai pe aici, amice, bine?
Bineînţeles.
L-am găsit la cercetarea galeriei de artă.
Adică, tipul nu are portofel, n-are acte.
Bine, l-ai întrebat numele?
Da, i-am cerut numele. L-am întrebat unde locuieşte.
Dar... dar iată partea amuzantă...
Tipul spune că nu-şi aminteşte.
Dacă avea soţul meu duşmani? Da, avea duşmani.
Fiecare artist care n-a avut acces în galeria să
şi fiecare artist ce a fost în galeria sa.
Dacă vindea, să zicem, cinci piese,
atunci voiau să ştie de ce nu a vândut şase.
Dna Fink, ştiu că sunteţi supărată...
Nu, ce ar trebui să fac cu astea? Nu le vreau.
Am făcut-o pentru el şi acum e mort.
Dna Fink, vă puteţi gândi la cineva
care l-ar urî destul pe soţul dvs
ca să-l împuşte cu sânge rece în spate.
Rocco.
Rocco? E unul din artişti?
Asistentul său.
Credeam că Darius era asistentul său.
Fostul său asistent. Victor l-a concediat pe Rocco acum câteva luni.
- De ce? - L-a concediat pe gândacul ăla pentru bani.
Rocco a înnebunit, făcând tot felul de ameninţări.
"O să te prind, Fink." Dar ştiţi ceva?
Rocco nici măcar nu era bărbat. Era mai mult un purice.
Victor nici măcar n-a stat să se gândească de două ori.
Bănuieşti că puricele avea o armă,
o armă micuţă cu gloanţe ce dispar?
Gloanţe de gheaţă şi purici cu arme...
Iar aveţi şedinţa scriitorilor?
Stephen King a scris poveşti
cu maşini însetate de sânge şi a vândut milioane de copii.
Îmi imaginez, de ce să fim limitaţi de logică?
Rocco Jones... fostul asistent al lui Fink.
Soţia a spus că a sunat Rocco
şi a lăsat mesaje de ameninţare lui Fink.
- Vezi ce poţi afla. - Mă ocup.
Ce e cu Ryan?
Are legătură cu cazul.
Tipul a fost lovit în cap şi nu-şi aminteşte cine e.
Gloanţe care lipsesc, sunt grozave. Amnezia e şi mai grozavă.
Sunt sigur că ai lucruri mai bune de făcut.
Şi eu sunt sigur că am.
Inhalator. Eşti astmatic.
Grozav.
Probabil că ar trebui să te ţii de asta.
Inhalator, pungi de băcănie, chei...
Îmi spui că nu-ţi aminteşti de loc
- pentru ce sunt astea? - Da.
Cât de ridicol e asta?
Chiar are amnezie?
Da, dar se pare că auzul mi-e bun.
Asta-i bine. Richard Castle.
M-aş prezenta şi eu, dar...
Da, tocmai i-am verificat buzunarele
încercând să găsim ceva
ce ne-ar putea spune cine e.
Se pare că şi citesc la fel de bine.
"Crimă şi pedeapsă," Dostoievsky, clasic.
- Ai gusturi excelente. - Căştile.
9 milimetri.
Cred că tocmai ne-am găsit cel de-al cincilea glonţ.
Sezonul 2 Episodul 11
Ştii ceva? Dacă aveam un câine,
îi puteam cumpăra mici desagi
şi apoi îţi putea căra cărţile la şcoală
şi n-ar fi trebuit să te îngrijorezi că faci scolioza.
Conceptual, mi-ar place un câine la fel de mult ca şi ţie.
În realitate, nu-l văd pe tipul ale cărui farfurii
nu ajung la coşul de gunoi,
să strângă rahatul în Houston Park.
Pariez că l-aş putea dresa să folosească toaleta.
Bunico, am crezut că dormi.
Am dormit, dar nu în camera mea.
Ştii ceva? Am împărţit cu toţii prea multe.
Îmi pare rău, puştoaico.
Dar fericirea mea nu poate fi stăpânită.
Mă duc la şcoală.
- Da. - Mă bucur că ai avut o întâlnire plăcută.
3 şi 4 şi 5.
Bănuiesc...
după mersul ăsta ruşinos...
că tu şi iubitul din liceu, Chet,
aţi avut o frumoasă discuţie toată noaptea.
Printre alte lucruri.
Au trecut câteva săptămâni.
Trebuie să-l aşez şi să-l întreb ce intenţii are?
Mă distrez tare mult ca să mă îngrijoreze intenţiile sale.
Bine, m-a dus la o cină minunată la lumina lumânărilor...
trăsura cu cai prin Centrl Park,
unde am urmărit răsăritul soarelui de pe acelaşi bolovan
unde ne-am sărutat prima dată.
Stai. Asta-i totuşi locul lui de concentrare.
Mamă, ăsta-i un steag roşu.
Dragule, nimic din ce spui nu-mi poate strica plăcerea.
Nu m-am mai simţit aşa de...
Nu-mi amintesc de când.
Amnezia. Dă târcoale.
Apropos, am plecat.
Ţi-aş spune să nu stai trează,
dar evident, n-ar avea rost.
Amprentele sale nu-s în sistem
şi nu avem nicio potrivire cu persoane dispărute.
Asta-i nebunie. De fapt am găsit un martor la crimă,
dar nu ştim cine e şi el nu-şi aminteşte ce a văzut.
- Unde ne aflăm cu Rocco? - Fostul asistent al lui Fink?
Poliţiştii îl aduc acum.
Balistica a confirmat că glonţul provine
din aceeaşi armă ca şi celelalte.
Orice s-a întâmplat în galerie, el a fost acolo.
Nu numai că a fost acolo,
dar cineva a încercat să-l ucidă şi pe el.
E un lucru bun că citeşte.
E un lucru bun că citeşte literatură rusească.
Dacă tipul era fan Nicholas Sparks, ar fi fost mort.
CSU a verificat haina pentru reziduuri de praf de puşcă,
sânge, fibre. Poate astea ne pot spune ce s-a întâmplat seara trecută.
Şi verificaţi pozele de identitate ale artiştilor şi clienţilor lui Fink.
Crezi că ar putea fi unul din ei?
O fată poate visa.
Ţi-am adus cafea.
Mulţumesc, Castle.
Cu toţii avem 3 tipuri de memorie.
Cunoştinţe generale, cum ar fi limbajul şi faptele,
se numeşte memorie semantică.
A ta nu pare a fi afectată.
Apoi e memoria procedurala, numită deseori memoria muşchiului.
Asta include orice acţiune sau deprinderi pe care le-ai repetat
mereu şi mereu şi a format cai neurale pentru
să zicem, mersul pe bicicletă.
Ştiu că a ta e intactă pentru că dădeai târcoale.
Deci, care-i problema, doctore?
Problema e în memoria episodica.
Asta-i orice experienţă ai avut...
conversaţii, filmele văzute,
oamenii din viaţa ta, chiar propriul nume.
Deci, dacă aş fi un parior,
şi n-am idee dacă sunt,
aş pune banii pe revenirea memoriei
sau nu?
N-am cum să spun.
S-ar putea să-ţi revină toată
sau de loc sau parţial.
Ştim de ce s-a întâmplat asta?
Are o umflătură în spatele capului.
De obicei e o nenorocire pentru cap
cuplată cu o traumă psihologică
care duce la amnezie.
Traumă?
Ai fost împuşcat. Ar putea fi asta?
Dacă a crezut că o să moară, atunci cu siguranţă.
Dacă-l ducem înapoi la locul crimei,
i-ar putea asta zgâlţâi memoria?
Posibil.
Dar amnezia e o boală păcătoasă.
Aş vrea să-l duc înapoi la St. Vincent.
Să-i fac câteva teste şi scanări, doar ca să fie în siguranţă.
Bineînţeles. Va trebui să pun câteva întrebări mai întâi.
Domnule...
Îmi pare rău. Nici măcar nu ştiu cum să-ţi zic.
Nici eu nu ştiu cum să-mi spui.
Ai spus că memoria procedurala e intactă.
Da.
Sigur.
Semnează jos.
Asta-i ciudat. Cum am... cum am făcut asta?
Pare o semnătură adevărată.
Probabil că e.
Ţi-ai semnat numele de atâtea ori...
încât ţi-ai format o cale neurală, memoria procedurala.
Deci nu-şi aduce aminte numele, dar poate semna?
Misterele creierului.
E ilizibil.
Poate că eşti doctor.
Prima iniţială pare a fi un "J".
Îţi spune ceva asta?
Nu.
Poate ar trebui să-ţi spunem Jay.
Jay. Ăsta-i la fel de bun ca oricare, bănuiesc.
Îl recunoşti pe bărbatul ăsta?
Nu. Ar trebui?
Se numeşte Victor Fink.
Deţine galeria de artă unde ai fost împuşcat.
A fost acolo cu mine?
A fost împuşcat şi ucis.
Doamne.
Dar bărbatul ăsta? Rocco Jones.
Lucra la galerie.
Băieţi, mă simt atât de nefolositor. Uite, îmi...
îmi pare sincer rău.
Doar că nu-l cunosc.
După tot ce am făcut pentru tine, Fink?
N-am fost doar asistentul tău, omule.
Am încălcat legea pentru tine.
Şi crezi că mă poţi concedia?
O să te omor, omule. O să te lovesc chiar în spate.
Bang! Şi eşti mort.
Deci în sfârşit ai avut curajul s-o faci, acolo, Rocco?
Amice, haide.
Eram furios. Îmi ieşisem din pepeni.
Ai spus că ai încălcat legea pentru el.
Cum?
Mie îmi convine, amice.
Să ai un proces frumos.
Haide. Despre ce dracu vorbeşti?
Ai ameninţat un tip,
apoi a apărut mort.
Fă calculele.
Falsuri.
Fink mă plătea
să pictez falsuri ale picturilor importante.
Uite, m-am împotrivit, omule. Aveam nevoie de bani.
Ce făcea cu copiile?
Le vindea.
Le dădea cumpărătorilor ca şi cum erau adevărate.
Cui îi vindea?
Bahir Harun.
E ataşat la consulatul Bahrain.
Bahrain? Deci el e cel care a vorbit cu Fink
cu o oră înainte de a fi ucis.
Poate şi-a dat seama că Fink îi vindea falsuri
şi s-a decis să fie chit.
Nu contează. Tipul are imunitate diplomatică deplină.
Grozav.
Am verificat toate pozele de identificare
a tuturor clienţilor şi artiştilor lui Fink.
Prietenul nostru, Jay, nu e unul din ei.
Atunci ce făcea la galerie?
A sunat Holloway de la spital.
În afara unei lovituri minore la cap, Jay are o stare de sănătate bună.
Ei bine, în afară de pierderea de memorie.
Ştii ceva? De ce nu-l duceţi pe Jay
la locul crimei, să vedem dacă-i aprinde memoria?
Şi aduceţi-l pe Darius, asistentul lui Fink.
Spune-i să se întâlnească jos cu tine
cu toate dosarele pe care le are despre Bahir Harun.
Eşti sigur că am fost aici?
Nu te grăbi. Fără presiune.
Nu aici ar trebui să fiu unde a început durerea de cap
şi frânturi de memorie încep să mă copleşească
până ce piesele se îmbină împreună?
Bine, ai văzut prea multe filme.
Da, asta nu-mi amintesc.
Asta-i foarte... oul/găină.
Bun venit în lumea mea.
Ciudat...
că cineva îşi poate pierde mintea aşa.
Eşti sigur că nu-l recunoşti?
Nu cred.
Dar am fost aici doar câteva luni.
Oricum, asta-i tot ce am găsit despre dl Harun.
Toate achiziţiile din ultimii 3 ani.
Tot nu-mi vine să cred că Fink trafica falsuri.
Harun le achiziţiona de la Fink.
Sunt zeci de picturi.
Da şi conform fostului asistent, Rocco,
oricare şi toate puteau fi false.
Ăsta-i un Jules Matterson. Face uşor 100.000 de dolari.
Da, dar îi plăteşti lui Rocco doar o bătrână să tacă.
Fink s-ar putea să-l fi jupuit pe Harun de milioane.
Cine a spus că crimele nu se plătesc?
Dacă cineva îmi ia aşa de mult,
mă pot vedea băgându-i un glonţ în spate.
Asta explică de l-a ce căutat Harun pe Fink,
dar cum rămâne cu Jay?
Trebuie să vorbim cu Harun.
Beckett, urăsc imunitatea diplomatică
ca orice poliţist,
dar în ceea ce te priveşte, uită de tip.
Am făcut o cerere de interogare.
Acum e în mâinile departamentului de stat, punct.
Bine, dar, dle, cum rămâne cu cealaltă victima?
Tipul amnezic. Deci?
N-are unde să se ducă diseară.
Predaţi-l serviciilor sociale.
E problema statului nu a noastră.
Ştiu dle, dar va sfârşi într-un adăpost pentru vagabonzi.
E o persoană de interes şi un potenţial martor.
Mi-ar pare rău să-l dau pe mâna sistemului.
Bine. Dar canapeaua mea are o limită.
Mulţumesc, dle.
Nu e Plaza.
Dar am aţipit ca lumea pe canapeaua asta
de-a lungul anilor.
Ar trebui să dormi bine.
Sunt recunoscător că nu trebuie să mă duc undeva cu străini.
Nicio problemă.
Ştii, e îngrozitor să mă gândesc
că cineva a încercat de fapt să mă ucidă
şi nu ştiu cine a fost sau de ce.
Şi e încă liber acolo.
De asta încercam să-l prindem pe nemernic.
Dar ca să facem asta, trebuie să aflăm cine eşti.
Aşa că o să dăm poza ta către presa
mâine dimineaţă.
Şi dacă n-o recunoaşte nimeni?
Sunt sigură că cineva o va recunoaşte.
Dar dacă n-o recunoaşte nimeni şi eu nu-mi amintesc?
Atunci cine sunt?
Îţi promit că n-o să renunţăm.
Profesorul meu de ştiinţe spunea
că ciocolată conţine chimicale
ce s-au dovedit că înlătura depresia.
Asta-i bine,
Dar prefer strugurii...
vechi, îmbuteliaţi şi cu dop.
Îţi plăcea îngheţată
şi nimeni n-a spus că-s texte sau aiureli.
Bunica s-a despărţit de Chet.
Aşa că îi sugerez terapia cu zahăr.
Ce s-a întâmplat cu răsăritul în Central Park?
Pe cine păcălesc? E un basm.
Şi ce femeie nu vrea un basm?
Nu e cine credeam că e.
Cum aşa?
Milioane de mici lucruri diferite... ştii,
Nu conduce maşina, e slab,
şi are râsul ăsta aşa...
Nici măcar nu pot face aşa. E ca un fel de grohăit de gâscă...
Astea-s motive de despărţire în comedioare.
Dimineaţă erai îndrăgostită. Ce s-a putut întâmpla?
Tată, termină.
A murit scânteia.
E evident că se mai gândeşte.
Aşa e, şi acum trecem prin cele 5 arome ale durerii.
Prima fază e acceptarea îngheţatei?
- Exact. - Atunci particip şi eu.
Bună dimineaţa.
Cum s-a simţit noaptea trecută?
A dormit ca un bolovan.
Doctorul Holloway a trecut pe aici în dimineaţa asta
să-i facă un test de abilităţi cognitive.
A punctat mult la partea cantitativă.
- E bun la matematică. - Poate a fost inginer sau contabil.
Sau doar bun la matematică.
Castle îi testează abilităţile de desenator,
să vadă dacă-i artist.
Poate că încerca să-l convingă pe Fink să-i arate lucrările.
Bănuiesc că ar trebui să fim recunoscători că nu s-a oferit să pozeze nud.
Da, slavă Domnului.
Ai idee dacă o să putem vorbi cu ataşatul ăla, Harun?
Linişte deplină.
- Trebuie să-l identificăm pe Jay. - Da.
Vorbeam de lup.
Da, au arătat-o toată dimineaţa.
- Vreun apel până acum? - Nu.
Până când nu aflăm cine e, n-avem nimic.
Deci, care-i verdictul?
I-ai prins într-adevăr sufletul.
Bine, deci nu eşti artist.
Sunt sigur că ai alte talente.
Numai că nu-i un talent de care să-mi aduc aminte.
El e! Dumnezeule! El e!
- Slavă Domnului. - Vă pot ajuta?
- Cred că suntem pe cale să aflăm cine eşti. - O recunoşti?
- Da, el e. - Nu.
Dar din nou, nu mă recunosc în oglindă.
- Mergeţi, doamnă. - Mulţumesc. Joel!
Dumnezeule.
Tory Westchester, soţia.
Am fost aşa speriată că te-am pierdut.
Scumpule.
Deci e adevărat, chiar nu-ţi aminteşti nimic?
Suferă de amnezie.
Ştiam că e ceva în neregulă. Am ştiut.
Jay, plângi?
Cred că da.
Simţi vreo legătură?
Da.
De fapt e destul de copleşitor.
Bineînţeles că e, iubire.
Te iubesc atât de mult.
O să trecem peste asta, orice ar fi.
Dna Westchester, de când sunteţi căsătoriţi?
Am făcut 2 ani în octombrie trecut.
- Şi spuneţi că îl cheamă Joel... - Westchester.
Scumpule, uită-te la tine.
Îţi aminteşti de mine.
Dragostea cucereşte totul! O să fie bine!
Te simţi bine? Ce este? Ce este, dragule?
Cred că are un atac de astm.
Ai un inhalator în buzunar. Scoate-l.
Dna Westchester, aveţi pisici?
Da. Opt, ca Jon şi Kate.
Cred că Joel e alergic la pisici.
Adevărat?
Dna Westchester, nu sunteţi căsătorită cu el, nu-i aşa?
Aş putea fi.
Aş putea fi. De ce dracu n-aş fi?
A fost internată în spitale psihiatrice
mai mult de 10 ani.
Toate tulburările de personalitate din carte.
Îmi pare rău.
Încă o concurentă la "Cine vrea să se mărite cu un amnezic?"
Beckett, ataşatul tău, dl Harun, vine încoace.
A fost de acord să vorbească.
A venit voluntar?
Vrea să rămână la control.
Ar putea fi singura noastră încercare. Să ne asigurăm că Harun
se uită bine la prietenul nostru Jay.
Întâmplător, bineînţeles.
Dacă Harun crede că l-a ucis pe Jay, atunci reacţia sa
ne-ar putea spune tot ce vrem să ştim. Să mergem.
Dle Harun, eraţi clientul dlui Fink?
E corect.
Aţi cumpărată un număr însemnat de lucrări de la el.
Da.
Credem că multe din acele lucrări erau falsuri.
Da, e corect.
Deci spuneţi că ştiaţi că sunt falsuri?
- Bineînţeles că ştiam. - Şi totuşi le-aţi cumpărat?
Am mulţi prieteni acasă ale căror soţii sunt,
cum să spun... solicitante.
Şi ce legătură au soţiile solicitante cu astea?
Cu toţii ştim că sexul cinstit
poate fi superficial.
Nu e vorba de tine, bineînţeles, detective...
O femeie deşteaptă, femeia americană libertină.
Dar soţiile prietenilor mei,
vor o geantă pe care scrie... "Gucci."
Nu le pasă cine a făcut geanta
atâta timp cât scrie asta.
La fel şi cu tablourile.
Sunt mai apreciate pentru semnătură
decât pentru... lucrarea în sine.
Şi prietenii mei nu doresc mereu să cheltuiască mulţi dolari
pe piese autentice, aşa că Victor îmi procura o copie.
Prietenii fac economii, eu mă îmbogăţesc...
- Mişcă-te puţin la stânga. - Şi soţiile ajung să gândească
- că au lucrări de artă pe pereţi. - Da.
Deci cumpăraţi doar falsuri de la dl Fink?
Nu. Îmi dădea şi originale
pentru acei soţi cu gust.
- Îl recunoşti? - Nu. Eşti bine?
În noaptea în care dl Fink a fost asasinat,
l-aţi sunat nu cu mult timp înainte de a fi ucis.
Corect, detective.
Mi-a... mi-a spus să trec pe la el, că are o pictură pentru mine.
Am apărut pe la 9:45 dar m-a expediat.
V-a expediat?
Da, se certa cu un bărbat.
- În legătură cu ce? - N-am idee.
I-am respectat dorinţa şi m-am dus să iau cina la Nobu.
Credeţi că-l puteţi descrie pe acel bărbat?
Vă rog.
Trebuie să continuăm cu şarada asta ridicolă
când amândoi ştim că stă chiar acolo?
Dacă asta e tot...
Dle Harun, n-am terminat încă.
Dar eu am terminat.
O zi frumoasă.
Mulţumesc.
Pentru un tip cu imunitate diplomatică
n-a fost foarte diplomat.
Harun se ascunde în spatele imunităţii sale.
Ştie mai multe decât spune.
Poate.
Dar alibiul său e bun.
Pe camerele de supraveghere de la Nobu, apare că intră la 9:55,
cu 19 minute înainte de apelul la 911 despre împuşcături.
Nu e omul nostru.
Doar pentru că nu a apăsat pe trăgaci
asta nu înseamnă că n-a fost implicat.
Şi doar pentru că Jay a fost împuşcat
nu înseamnă că n-a fost amestecat în ceva tenebros.
Ar putea fi motivul pentru care a fost împuşcat.
Harun a spus că l-a văzut pe Jay certându-se cu Fink.
Trebuie să aflăm de ce era Jay la galerie.
Nu putem face asta dacă nu ştim cine dracu e.
Am mai trecut prin astea. Sunt doar o grămadă de gunoaie.
Dar dacă privim la tot
ce ştim împreună despre el, poate va ieşi o imagine.
Nimic deosebit la aceste chei.
Da, şi pungile de plastic nu duc nicăieri.
Bine, are astm.
E alergic la pisici, citeşte...
E bun la matematică şi nu ştie să deseneze.
Puse împreună, şi ai matematicianul astmatic obişnuit
cu o mulţime de prostii în buzunar.
Detective.
Mulţumesc.
E de la Lanie.
E raportul criminalistic al hainei sale.
Poate că permisul de conducere a alunecat în căptuşeală.
Reziduuri de praf de puşcă.
A fost împuşcat de aproape.
Pete de cafea, granule de zahăr, urme de lapte.
Ştim cum îşi bea cafeaua.
Păr de animal.
Nu par de pisică.
- Cum puteam să nu văd asta? - Ce anume?
- Ştii ce e asta? - E o pungă de băcănie.
Nu, nu e doar o pungă.
E punga ce ne va spune exact cine e Jay.
De ce mă duci înapoi la galerie?
Nu la galerie ci pe stradă. A dispărut.
Ce a dispărut?
Câinele. De asta avea punga,
să cureţe după câine.
De unde ştii că era câinele său?
De ce altceva ar fi avut o pungă?
De ce altceva ar fi fost legat un câine
în afara unei clădiri comerciale, după miezul nopţii?
Poate l-a furat cineva.
Daţi-mi Controlul Animalelor.
Toţii câinii cu medalion de identificare pe care i-am ridicat în ultimele 24 de ore.
Majoritatea proprietarilor îi pierd accidental
şi sunt uşuraţi când îi sunăm.
Castle.
Cine-i fată cuminte?
Acesta e de pe strada 26 Vest, nr. 148.
Asta-i galeria lui Fink.
Cuminte fetiţă.
Lucy.
Te numeşti Jeremy Preswick.
Am verificat numele şi poza
- şi e o identificare pozitivă. - Jeremy Preswick.
Ai 34 de ani
şi locuieşti pe strada Warren, nr. 82 în Tribeca.
Chiar nu ai familie.
Părinţii ţi-au murit acum câţiva ani,
şi nu ai fraţi.
Dar am reuşit să-ţi descoperim fosta soţie, Emma Carnes.
Fosta soţie?
- Sunt divorţat? - Da.
Scuze.
Fosta soţie părea îngrijorată.
N-am gândit că ar fi cel mai rapid mod
de a strânge la un loc detaliile,
care ar fi bune pentru tine şi pentru ancheta noastră.
Dacă crezi că va ajuta.
Bine.
Am o fostă soţie de care nu-mi aduc aminte.
Unii bărbaţi te-ar considera norocos.
- Poftim. - Mulţumesc.
Mulţumesc că ai venit. Apreciez.
Sigur.
Deci suntem divorţaţi?
Da.
Trebuie să fie ciudat să vii aici să încerci să mă ajuţi, nu?
Puţin.
Te rog ia loc.
Deci ce s-a întâmplat cu el?
Asta încercăm să ne dăm seama.
Ne poţi spune ceva despre Jeremy?
Ce anume?
Păi, unde lucrează.
Din câte ştiu, nu mai lucrează.
Bine, e ciudat pentru tine să stai acolo.
Mie îmi spui.
Ai un doctorat în economie de la Wharton.
Ai avut o afacere în consultanţă
în canale economice şi strategie.
Eşti deştept.
Nebun de deştept.
A avut o afacere?
Da, da, a vândut-o anul trecut.
Ştii de ce?
Nu. Mi s-a părut ciudat. Îi plăcea afacerea.
De ce ne-am despărţit?
M-am dat mare prietenelor ore întregi cu asta.
Bănuiesc că nu am ieşit prea bine din asta.
Erai un nemernic.
Dar la fel eram şi eu.
Adică, adevărul e că, probabil că ne-am căsătorit prea tineri.
Uite, îmi pare rău că nu te recunosc.
Dar pari incredibil de cumsecade şi eşti minunată
şi sunt sigur că a fost în întregime vina mea
că mariajul nostru s-a spulberat.
Vedeţi asta?
Ăsta-i...
tipul de care m-am îndrăgostit...
Amuzant, drăguţ, auto dezaprobator.
Ştii ce făcea Jeremy în ultimul timp?
Din câte ştiu,
se întâlnea cu cele mai sexy tinere pe care le găsea
şi nu se deranja să pună capacul la WC.
Aveţi idee ce putea face
la galeria Victor Fink din Chelsea?
Nu, îmi pare rău. Dar n-am mai vorbit de aproape un an.
Voiam să mergem la apartamentul lui Jeremy
să vedem dacă îi sclipeşte ceva.
Te superi dacă vii cu noi?
Ai putea aşeza lucrurile în context.
Ţi se pare familiar?
Nu.
O poţi spune. Sunt cel mai rău martor ocular.
Te descurci bine.
Un portofel.
Nu cred că ai fost jefuit.
Te superi dacă caut prin prejur, deschid câteva sertare?
Mi casa que no recuerdo es tu casă.
Uită-te la asta. Vorbeşti spaniola.
Primele clase le-am făcut la Madrid.
Sună frumos.
Iată restul colecţiei tale de literatură rusă.
Eşti un cititor ambiţios, dle Preswick
Mereu ţi-ai dorit mai mult timp pentru a citi.
Bănuiesc că va trebui să o iau acum de la început.
Nu e un lucru aşa rău.
Ce nu i-aş da să citesca, "Butoiul din Amontillado"
prima dată... sau orice de Stephen King.
Căptuşeală de argint... trebuie să citeşti toate cărţile mele
pentru prima oară, din nou.
Ceva?
E destul de împrăştiat.
Ca un tip care petrece mult timp singur.
Da, am crezut că ai avea mai mult o văgăună
plină cu multe lucruri.
Taglia.
Asta-i o pictură destul de valoroasă.
Emma, ştii dacă Jeremy a cumpărat pictura asta
de la o galerie din oraş?
Nu, am...
cumpărat-o împreună în luna de miere din Siena.
Nu-mi vine să cred că o mai ai.
De ce?
Parte a înţelegerii de divorţ
era să o vândă şi să împărţim banii.
E evaluată la peste 200 de bătrâne. Mi-ai trimis jumătate.
Asta-i amuzant.
E ceva la ea atât de familiar.
Sau poate doar îmi place.
Castle.
De 9 milimestri...
cu 5 gloanţe lipsă.
Deci balistica a confirmat
că arma găsită în apartamentul lui Jeremy
era aceeaşi cu cea folosită la uciderea lui Fink
şi trebuie să ştim
dacă e posibil ca Jeremy să fi fost trăgătorul.
CSU a găsit reziduuri pe haina sa.
Asta înseamnă că a fost împuşcat de aproape.
Ca şi cum Jeremy care ţinea arma,
s-a luptat cu Fink, Fink reuşeşte să întoarcă arma
şi a plecat?
Vânătăile de pe încheietura lui Fink
se potrivesc cu siguranţă la asta.
Atunci de ce şi-ar fi lăsat arma în apartament?
Dr Holloway a spus că era probabil într-o stare agitată,
ca un somnambul. Putea să fi aruncat arma
şi apoi să se întoarcă din nou.
Bine, îmi scapă ceva?
Am crezut că ar trebui să fii fericită după ce ai prins criminalul.
De ce aş fi făcut-o?
Nu ştim de ce.
Te vei întâlni cu un avocat.
Ştiu că Emma vrea să ajute angajând pe cineva,
şi nu cred că banii vor fi o problemă.
Mulţumesc.
Nu ştiu de ce îmi mulţumeşti, dle Preswick.
Tocmai te-am arestat pentru crimă.
Da, păi, nu e vina ta.
N-aţi fost decât incredibil de drăguţi
cu un idiot bâlbâit care a crezut că e victimă.
E ca şi cum v-am păcălit.
Succes, Jeremy.
Dacă îţi dai seama, o să-mi spui?
Bineînţeles.
Cred că ar fi mai uşor ştiind de ce.
Tipul e vinovat de o crimă pe care nu şi-o aminteşte.
Asta e naşpa.
Adică, dacă ucizi pe cineva, eşti prins,
îţi petreci restul vieţii în închisoare, cel puţin să ai
satisfacţia de a şti de ce ai făcut-o...
Ură, răzbunare, la dracu, poate că ţi-a tăiat calea pe autostradă, dar...
Jeremy nu va şti asta chiar dacă găsim un motiv
pentru că nu-şi aminteşte de ce asta ar fi însemnat ceva pentru el.
Sunt de acord, Castle. E naşpa.
Ce urmează?
Propunem hârtiile procurorului.
Dar procurorul va avea nevoie de un motiv, corect?
Nu. Evidenţa vorbeşte.
Proba zdrobitoare.
Dar nu vrei să ştii de ce a făcut-o?
Da, dar adevărul e că nu trebuie.
Procurorul are nevoie.
Dar tu şi cu mine?
Ştiu că n-am putut dormi azi noapte. Tu ai putut?
Trebuie să fie un răspuns aici,
ceva în viaţa lui care să facă ca astea să aibe sens.
Mâinile! Să le văd.
Asta face să-ţi crească pulsul.
Dna Carnes, ce faceţi aici?
Iau lucrurile lui Lucy.
Reţeta.
Cred că am custodia acum.
Îmi pare au că v-am speriat N-am ştiut că o să fiţi aici.
Vă simţiţi bine?
Da.
Cred că pentru o jumătate de secundă am crezut
că asta ar fi o a doua şansă bizară pentru Jer şi mine.
- O prostie, da? - Nu, nu e o prostie.
Şi să aflu că e un criminal...
Când l-am văzut din nou, eu...
Toţii anii ăia de certuri neînsemnate care ne-au despărţit
nu păreau să conteze.
A fost... a fost ca şi cum ne-am întâlnit prima oară.
Ştii, aşa am simţit.
Şi apoi am venit aici şi am văzut că nu l-a vândut
şi am crezut că poate şi el mai are sentimente pentru mine.
Te referi la tabloul pe care l-aţi cumpărat în luna de miere?
Da, nu l-am cumpărat pentru că am vrut. A trebuit.
Eram în studioul artistului din Siena
şi Jeremy l-a dat jos de pe şevalet.
Mereu era un gafeur. Artistul şi-a ieşit din minţi.
Încă se usca.
Am râs o săptămână de mica noastră pată de dragoste.
Apoi când am văzut că nu l-a vândut, am crezut,
Poate...
Dar m-am amăgit singură.
Ce vrei să spui?
Nu e urma de deget. Trebuia să fie chiar aici.
L-a vândut pe al nostru. Asta e doar o copie.
Dna Carnes, sunteţi sigură?
Bineînţeles că-s sigură.
E un fals.
Şi ştim cine vindea falsuri.
Asta trebuie să fie legătura dintre Jeremy şi Fink.
De asta trebuie să fi fost Jeremy la galerie.
Şi dacă Jeremy şi Fink se certau aşa cum a spus Harun,
poate că era pentru original.
Şi dacă asta e fals, unde-i originalul.
Absolut, şi...
Atenţie la ăla.
Ne părăsiţi aşa curând, dle Harun?
Ce mai e acum? Trebuie să prind un avion.
Aţi făcut vreo achiziţie interesantă în călătoria asta?
De fapt, da.
Vă supăraţi dacă ne uităm?
Îmi pare rău, numai că nu am timp.
Faceţi-vă timp.
Care parte din "imunitate diplomatică"
nu vă e clară?
Vedeţi, de fiecare dată când spuneţi aşa ceva,
mă face să cred că aveţi ceva de ascuns.
Păcat că nu vei afla vreodată.
Permisul şi talonul, vă rog.
Ce? De ce?
Ai parcat pe două locuri.
Asta-i New York. Toată lumea parchează aşa.
- Se opune arestării? - Cred că da.
Treci aici.
Va trebui să-ţi cercetăm maşina.
N-aveţi dreptul să faceţi asta.
Nu văd niciun număr de înmatriculare diplomatic.
Şi imunitatea nu se extinde la o maşină închiriată.
Dle Harun, asta o putem face în două feluri,
puteţi coopera şi-mi spuneţi ce vreau să ştiu
sau pot suna la departamentul de stat
şi să-i informez că aveţi o lucrare de artă
care-i în centrul unei anchete de crimă.
Şi ultima dată când am verificat, tabloidele din New York
nu dădeau doi bani pe statutul diplomatic.
Vor pune o poză de-a dvs cu titlul
ce spune "laturile din geanta diplomatică."
Bine. Ce aţi vrea să ştiţi?
Este o versiune falsificată a acestei picturi
găsită în apartamentul uneia din victimele schimbului de focuri.
Ne puteţi spune cum a ajuns acolo?
De unde să ştiu eu asta?
Pentru că pictura falsă
e în locul în care era pictura originală
şi acum dvs aveţi pictura originală.
Tot ce ştiu e că i-am cerut lui Fink s-o achiziţioneze
pentru un client de-al meu. Când a spus că o are,
am bănuit că i-a dat de urma proprietarului şi a făcut o înţelegere.
Dar când m-am dus la galerie în noaptea aceea, m-a expediat,
aşa cum v-am spus.
Asta-i o poveste grozavă, dle Harun,
dar dacă Fink v-a expediat cu mâna goală,
de ce aveţi pictura?
Pentru că am primit un telefon de la un bărbat în dimineaţa asta
care a spus că o are pentru o sumă.
Cine era?
Noul asistent al lui Fink, Darius.
Asta-i o nebunie.
V-am spus deja,
Eram la ore când a fost ucis dl Fink.
Nimeni nu-şi aminteşte să te fi văzut acolo.
Am stat în spate.
Copiii neastâmpăraţi fac aşa.
Erai la galerie în noaptea în care Jeremy
s-a certat cu Fink pentru tablou.
Ascultă, sunt evident unele neînţelegeri.
Şi asta a fost o neînţelegere?
E o declaraţie de la administratorul clădirii lui Preswick
ce recunoaşte că a luat 1.000 de dolari mită de la tine
ca să-ţi permită să intri în apartamentul lui Jeremy
ca să poţi schimba tablourile.
Îmi pare rău. Trebuia să fiu clar de la început.
Fink vroia pictura.
Mi-a spus să o cumpăr de la Preswick, dar tipul n-a vrut s-o vândă.
Aşa că Fink m-a pus să pictez un fals.
Şi da, l-am mituit pe administrator să...
să-l schimb cu originalul.
A fost o prostie,
dar... Fink m-a ameninţat că mă concediază dacă n-o fac.
Numai tu ai fost, Darius.
Ai schimbat picturile, ai băgat banii în buzunar
pe care ţi i-a dat Fink ca să-l cumperi.
A fost vina lui Fink. El m-a manipulat.
Nu, asta-i o minciună.
Şi mai ştii ce e mai e o minciună? Numele tău.
Darius Langley e colegul tău de cameră.
Destul de inteligent să-i foloseşti identitatea
ca să-ţi iei o slujbă la galerie.
Totuşi cred că era destul de greu să fii angajat
cu două acuzaţii de fals,
nu-i aşa George?
Ai un dosar încărcat, dle Heller.
Încă o lovitură şi pleci pentru multă vreme.
De asta nu i-ai permis lui Preswick să cheme poliţia
când a aflat adevărul şi aşa că l-ai împuşcat.
Şi apoi, când a căzut, l-ai împuşcat şi pe Fink.
Crezi că o să pui crima asta în spatele meu?
În niciun caz.
N-aveţi nimic.
Citeşte cu atenţie.
Ai mituit administratorul... de două ori.
Şi a doua oară a fost la 4 ore după ce
detectivii Ryan şi Esposito l-au adus pe Preswick la galerie
şi ţi-ai dat seama că şi-a pierdut memoria.
Ai plantat arma.
Ai calculat greşit.
A treia lovitură. Eşti eliminat.
E o frumuseţe.
- Nu-i aşa? - Îmi place în mod deosebit, amprenta.
Şi mie. Deşi nu-mi amintesc,
o simt totuşi ca o parte din mine.
Bună, Jer.
Eşti gata de plecare?
Mulţumesc că ai venit.
Îţi aminteşti de Lucy?
Nu.
Ea îşi aminteşte cu siguranţă de tine.
Ei bine, mulţumesc, băieţi.
Aţi făcut ca arestarea pentru crimă să nu fie aşa de rea.
Mulţumesc.
Deci voi doi o să...
Castle.
E în regulă. Răspunsul e...
Cine ştie? Îl plac şi el mă place.
- Şi momentan, e destul. - Bine, ne mai vedem.
Bănuiesc că dacă o să-mi mai pierd din nou memoria, voi şti unde să vin.
Bine. La revedere.
Unul dintre ei are 15 ani de cunoştinţe...
mariaj, divorţ... celălalt e la prima întâlnire.
Cât crezi că va dura?
Să sperăm că mult timp.
De ce, detectiv Beckett? Nu aveam idee că eşti romantică.
Dorm şi cu o armă. Dar nu ştiai nici asta.
Dar tu Castle? Cât crezi că va dura?
Cred că e scriitorul din mine,
dar sper la un final fericit.
Măi, măi, măi.
Uite cine vine spăsit acum.
- Am fost cu Beckett. - Adevărat?
Am terminat un caz.
Ar trebui să săruţi fata aia cât mai sunteţi amândoi tineri.
Ce e cu tine? Ce ai acolo?
E de la Chet. Nu-i romantic?
Chet ţi-a trimis o floare uscată?
E cel mai romantic lucru
pe care l-a făcut cineva pentru mine.
Am stat treaz toată noaptea aşa că s-ar putea să înţeleg mai greu.
E floarea de la butoniera pe care i-am dat-o în seara balului.
A păstrat-o, a pus-o într-un anuar,
şi mi-a trimis-o seara trecută cu un bilet...
Spunând... I-aş da...
I-aş da o a doua şansă.
S-au întâmplat multe zilele astea.
Şi sunt speriată.
Adică, dacă nu merge?
Dar dacă merge?
Ăsta-i preţul vieţii.
Nu vreau să stric asta.
Asta... e moartă.
Tu nu.
E timpul să-ţi faci noi amintiri.
Băiete, cum de eşti ăsta isteţ?
De vină cred că-i tata.
Taică-tău.
Subtitrarea: Dorula