Doctor Who În al unsprezecelea ceas
Traducerea şi adaptarea: Phantom www.subtitrări-noi.ro
Dragă Moş Crăciun, mulţumesc pentru
păpuşi, creioane şi peşte.
Acum e Paştele, sper că nu te-am trezit.
Sincer, am o urgenţă.
E o crăpătură în peretele meu.
Mătuşa Sharon zice că e una obişnuită, dar...
Ştiu că nu-i aşa, pentru că, noaptea, se aud voci.
Te rog frumos, ai putea trimite pe cineva să repare zidul?
Sau pe un poliţist. Sau...
Revin imediat.
Mulţumesc, Moş Crăciun.
Îmi poţi da un măr?
Mă tot gândesc la mere.
Iubesc merele. Poate că am pofte.
Asta e ceva nou, n-am mai avut pofte înainte.
Ca să vezi!
Eşti bine?
Doar m-am prăbuşit. Chiar până acolo, unde e biblioteca.
M-am căţărat greu.
- Eşti ud fleaşcă. - Am fost într-o piscină.
Ai spus că ai fost într-o bibliotecă.
Care era în piscină.
- Eşti un poliţist? - De ce?
- Ai sunat un poliţist? - Ai venit
să-mi repari crăpătura din zid?
Ce fisur...?
Eşti bine, domnule?
Sunt bine.
E perfect norm...
Cine eşti?
Încă nu ştiu. De abia m-am transformat.
Te sperie asta?
Nu, doar arată un pic cam ciudat.
Nu, nu. Ziceam de crăpătura ta din zid.
- Te înspăimântă? - Da.
Atunci, să nu pierdem timpul de pomană.
Eu sunt Doctorul. Fă tot ce-ţi spun,
nu pune întrebări idioate şi nu pleca de lângă mine.
Eşti bine?
Sunt la Ã®nceput.
Am problema cu direcÅ£ia.
Dacă eşti un doctor, de ce scrie pe cutia ta "Poliţia"?
E dezgustător. Ce e asta?
- Un măr. - Merele sunt aiurea. Urăsc merele.
Ai spus că îţi plac.
Nu, nu, îmi place iaurtul.
Iaurtul e preferatul meu. Dă-mi iaurt.
Urăsc iaurtul, e doar o chestie cu nişte chestii în el.
Ai spus că e preferatul tău.
Am o gură nouă, cu alte gusturi.
E ca şi cum aş mânca după ce m-am
spălat pe dinţi, totul are gust de...
Ce e? Ce e în neregulă cu tine?
Ce e în neregulă cu mine? Nu e vina mea. De ce nu-mi dai
ceva bun de mâncat? Eşti scoţiană, prăjeşte ceva.
Bacon!
Bacon.
E bacon.
Încerci să mă otrăveşti?
Aşa mai merge: fasole.
Fasolea nu e bună. Chiar deloc.
Pâine cu unt.
Aşa mai vii de acasă.
Să nu te mai prind pe aici!
Avem nişte morcovi.
Morcovi? Ai luat-o razna? Nu, stai, stai puţin.
Ştiu ce am nevoie. Am nevoie de...
File de peşte pane şi cremă custard.
- Eşti amuzant. - Da?
Bine. E bine să fii amuzant.
- Cum te cheamă? - Amelia Pond.
Ce nume genial.
Amelia Pond, zici că numele tău e dintr-un basm.
Suntem în Scoţia, Amelia?
Nu. A trebuit să ne mutăm în Anglia.
E nasol.
Unde sunt părinţii tăi? Sunt sus?
Am presupus că i-am fi trezit
- până acum. - Nu am părinţi.
Doar o mătuşă.
Eu nici măcar o mătuşă nu am.
Ce noroc pe capul tău.
Ştiu.
Zi-mi de mătuşa ta.
Unde e?
E plecată.
Şi te-a lăsat singură?
- Nu mi-e frică. - Nu ţi-e frică de nimic!
Cad cutii din cer, omul iese din cutie,
omul mănâncă peşte cu cremă custard,
şi uită-te la tine, n-ai nicio treabă.
- Ştii ce cred eu? - Ce?
Cred că ai o fisură înspăimântătoare în perete.
Ai nişte cowboy aici.
Nu sunt chiar nişte cowboy,
deşi se poate întâmpla.
Uram merele, dar mama mea le făcea feţe.
Era de treabă, mama ta. Îl păstrez pentru mai târziu.
Zidul ăsta e solid şi crăpătura nu e până la capăt.
Întrebarea e, care e sursa?
- Ştii ce e crăpătura asta? - Ce?
E o crăpătură.
Să-ţi spun ceva interesant. Dacă ai dărâma zidul ăsta,
crăpătura ar fi tot aici, fiindcă nu e în zid.
- Atunci unde e? - Oriunde.
În orice. E o fisură în realitatea fizică.
Sunt două părţi din timp şi spaţiu
care nu ar fi trebuit să se atingă,
să fie împinse una în alta...
... chiar aici în zidul dormitorului tău.
- Uneori...Auzi asta... - O voce? Da.
Prizonierul Zero a evadat.
- Prizonierul Zero? - Prizonierul Zero a evadat.
Asta am auzit şi eu. Ce înseamnă?
Prizonierul Zero a evadat.
Înseamnă că, de cealaltă parte a zidului, e un prizonier
pe care l-au pierdut. Ştii ce înseamnă asta?
- Ce? - Îţi trebuie un zid mai solid.
Singurul mod de închidere a breşei e să o deschidem.
Asta o va forţa să inverse procesul şi se va închide singură.
- Sau... - Ce?
Ştii că, atunci când adulţii îţi spun că totul va fi bine
şi tu îţi zice că mint
- pentru a nu-ţi face griji? - Da.
Totul va fi bine.
Prizonierul Zero a evadat.
E cineva?
Ce-i aia?
Gata. Ţi-am spus că se va închide. E ca şi nou.
Ce a fost chestia aia?
- Era Prizonierul Zero? - Nu.
Cred că era gardianul Prizonierului Zero.
Oricine ar fi fost, mi-a trimis un mesaj. Hârtia psihică
a preluat un mesaj chiar interesant.
"Prizonierul Zero a evadat. "
De ce să ne spună asta?
Doar dacă...
Dacă ce?
Doar dacă Prizonierul Zero a evadat pe aici.
Însă nu putea.
Am fi ştiut.
E dificil. Sunt nou-nouţ, deocamdată nimic nu merge.
Îmi scapă ceva...
... în colţul...
... ochiului meu.
Nu!
Trebui să mă duc înăuntru.
- Motoarele sunt defazate, o să ardă! - Dar...
... E doar o cutie! Cum poate o
- cutie să aibă motoare? - Nu e o cutie.
E o maşină a timpului.
Te pomeneşti că e reală.
Chiar ai o maşină a timpului?
Nu pentru mult timp dacă nu o stabilizez.
Un salt de 5 minute în viitor o să rezolve problema.
- Pot veni şi eu? - Încă nu eşti în
siguranţă înăuntru. Aşteaptă 5 minute.
Aşteaptă 5 minute, vin imediat.
Aşa zic mereu oamenii.
Sunt eu un om?
Arăt ca un om?
Ai încredere în mine.
Sunt Doctorul.
Geronimo!
Amelia! Amelia mi-am dat seama
ce era. Mi-am dat seama ce nu înţelegeam!
Trebuie să ieşi de acolo!
Amelia? Amelia, eşti bine? Eşti înăuntru?
Prizonierul Zero e aici.
Prizonierul Zero e aici! Prizonierul Zero e aici!
Ai înţeles? Prizonierul Zero e...
Zici că toţi au strigat în acelaşi timp?
Toţi, toţi pacienţii în comă?
Înţelegi că oamenii ăştia sunt în comă, nu?
- Nu pot vorbi. - Da, Dnă Dr Ramsden.
Atunci de ce îmi iroseşti timpul?
- Pentru că au sunat după dvs. - Pe mine?
Doctore.
Doctore...
Bărbat caucazian, în jur de 20 de ani, a intrat prin efracţie.
Trimite-mi întăriri, l-am prins.
Hei, tu! Nu te mişca.
Bâtă de crichet. M-ai lovit cu o bâtă de crichet.
Intrai prin efracţie.
Asta îmi mai lipsea. După o transformare,
să fiu lovit în cap. Asta îmi trebuia.
Nu mai taci odată? Vin întăririle!
Stai puţin, nu, stai, eşti o poliţistă.
Iar tu intrai prin efracţie. Înţelegi acum?
- Ce faci aici? - Unde e Amelia? Amelia Pond?
Da. O fetiţă scoţiană. Unde e? I-am promis
că revin în 5 minute dar motoarele s-au defazat.
Presupun că am călătorit mai mult
în viitor. S-a întâmplat ceva cu ea?
Amelia Pond nu mai trăieşte aici de mult timp.
- De când? - Şase luni.
Nu! Nu am întârziat eu şase luni!
I-am zis 5 minute. I-am promis.
Ce s-a întâmplat cu ea? Ce s-a întâmplat cu Amelia Pond?
D-le Sergent, tot eu sunt. Grăbiţi-vă, tipul ăsta
ştie ceva despre Amelia Pond.
Nu cred că erau conştienţi.
Ramsden, mai se întâmplă ceva ciudat.
Da, ştiu. Dr Carver mi-a spus despre discuţia voastră.
Am fost foarte răbdători cu tine, Rory.
Eşti un asistent bun, dar pentru
- numele lui Dumnezeu! - I-am văzut.
Aceşti pacienţi sunt supravegheaţi 24/24!
Nu are cum să-i fi văzut umblând
brambura prin sat! De ce îmi dai mobilul tău?
Are şi cameră.
Trebuie să iei o pauză, Rory. O pauză lungă.
De acum. Acum!
Trebuie să vorbesc cu cel care stă în casă, chiar acum.
- Eu stau aici. - Dar tu eşti de la poliţie.
Da, aici locuiesc eu. Te deranjează asta?
Câte camere sunt?
- Adică? - La etajul ăsta. Câte camere sunt la
- etajul ăsta? Numără-le acum pentru mine. - De ce?
Pentru că îţi va schimba viaţa.
- Cinci. Unu, doi, trei, patru, cinci. - Şase.
Şase?
Uită-te. Unde? Exact unde nu vrei să te uiţi.
Unde nu vrei să te uiţi niciodată,
în colţul ochiului. Uită-te în spatele tău.
Asta... Asta e imposibil.
Cum de este posibil?
E un filtru de percepţie în jurul camerei. L-am simţit
ultima dată când am fost aici. Trebuia să-l văd.
Însă e o cameră. Nu am remarcat o întreagă cameră.
Filtru te împiedică s-o vezi.
A venit ceva mai demult pentru a se ascunde.
Încă se ascunde. Trebuie să-mi dai drumul acum!
Nu am cheia. Am pierdut-o.
Cum de ai pierdut-o?
Nu te apropia de acea uşă!
Nu atinge acea uşă!
Ascultă-mă! Nu deschide acea... De ce nu mă ascultă nimeni?
Am o faţă care nu e autoritară?
Iar...?
Şurubelniţa mea, unde e? E o chestie argintie,
- albastră la capăt. Unde e? - Nu e nimic aici.
Orice ar fi acolo te-a oprit să vezi toată camera.
Ai impresia că o puteai vedea? Te rog, ieşi!
Argintie, albastră la capăt?
- Şurubelniţa mea, da. - E aici.
Cred că a alunecat pe sub uşă.
Da. Sigur aşa s-a întâmplat.
Şi apoi a sărit deodată pe masă...
Ieşi de acolo!
Ieşi!
Ieşi de acolo!
Ce e? Ce faci?
Nu e nimic aici, dar...
Colţul ochiului.
Ce-o fi?
Nu încerca s-o vezi.
Dacă îşi dă seama că ai văzut-o, o să te ucidă.
Nu te uita la ea.
Nu te... uita.
Ieşi!
Dă-mi aia!
Te-a băgat în sperieţi extraterestrul cel rău?
O să reziste uşa aia?
Da, da, vezi să nu!
E o multiformă inter dimensională
din spaţiul cosmic. Lemnul sigur îi sperie.
Ce-i aia? Ce face?
Nu ştiu, se îmbracă? Pleacă. Du-te.
- Îţi vin întăririle, voi fi bine. - Nu vin întăririle.
Te-am auzit la staţie,
- ai chemat întăriri. - E o staţie falsă.
Eşti poliţistă. Transmit telegrame cântate de ocaziile speciale!
- Dar e... - Nu, nu e. Uită-te la feţele lor.
Pardon? Cum mai vine şi asta?
E o singură creatură. O creatură deghizată în două.
O veche metodă multiformă isteaţă.
A făcut asta cam repede. Nu crezi că ai cam încurcat vocile?
Apropo de tine, cum de ai tiparul ăsta?
Ai avea nevoie de o legătură psihică, o conexiune directă...
Cum ai făcut asta posibil?
Cuminte, băiete!
Noi doi, suntem în siguranţă. Ştii de ce? A chemat întăriri.
- N-am chemat întăriri! - Ştiu, era o minciună bună
pentru a ne salva vieţile.
Bine, nu sunt întăriri!
Şi de asta suntem în siguranţă.
Singuri, nu reprezentăm o ameninţare
pentru tine. Dacă ar fi fost întăriri, ar fi trebuit să ne omori!
Atenţie, Prizonierule Zero.
Incinta umană e înconjurată. Atenţie, Prizonierule Zero.
Incinta umană e înconjurată.
- Ce se aude? - Întăririle. Încă o dată.
Vin întăririle şi de aceea suntem în siguranţă.
Prizonierul Zero o să evacueze incinta
umană sau aceasta va fi incinerată.
Asta dacă nu luăm în considerare incinerarea.
Prizonierul Zero o să evacueze incinta
umană sau aceasta va fi incinerată.
Prizonierul Zero o să evacueze incinta
umană sau aceasta va fi incinerată.
Fugi!
...incinta umană va fi incinerată.
Cânţi telegrame? Da! De ce te-ai prefăcut
- că eşti poliţistă? - Ai intrat în
casa mea! Aveam de ales între asta sau o cameristă franţuzoaică!
Ce se întâmplă? Spune-mi!
- Zi odată! - Un deţinut extraterestru se ascunde
în camera ta care e în plus, deghizat ca un om şi un câine,
şi alţi extratereştri o să-ţi incinereze casa.
Mai ai întrebări? Da. Şi eu. Nu, nu, nu-mi face asta,
nu acum! Încă se reconstruieşte, nu ne lasă să intrăm!
Prizonierul Zero o să părăsească incinta umană
sau aceasta va fi incinerată.
- Haide. - Nu, aşteaptă, stai. Şopronul.
Am distrus acel şopron ultima dată
când am fost aici, l-am făcut bucăţi.
- A apărut altul. Să mergem. - Însă cel nou
s-a învechit. Are cel puţin zece ani vechime.
Doisprezece ani. N-am întârziat 6 luni, ci 12 ani.
- Se apropie. - Ai spus 6 luni.
- De ce ai spus 6 luni? - Trebuie să plecăm.
Contează. E important. De ce ai zis 6 luni?
Tu de ce ai zis 5 minute?
Ce? Haide. Ce? Să plecăm!
Ce? Prizonierul Zero o să evacueze incinta umană
sau aceasta va fi incinerată.
- Eşti Amelia. - Ai întârziat.
Eşti Amelia Pond, fetiţa cea mică.
Sunt Amelia şi tu ai întârziat.
Ce s-a întâmplat? Au trecut 12 ani.
M-ai lovit cu o bâtă de crichet.
12 ani. O bâtă de crichet. 12 ani şi patru psihiatri.
Patru? Îi tot muşcam. De ce? Spuneau că nu exişti.
Prizonierul Zero o să evacueze incinta umană
sau aceasta va fi incinerată.
Nu se poate.
Ce? Suntem izgoniţi de un camion de îngheţată?
Ce-i asta? De ce ai dat drumul
- la asta? - Trebuia să fie Claire De Lune.
Prizonierul Zero o să evacueze incinta umană
sau aceasta va fi incinerată.
Repet, Prizonierul Zero o să evacueze incinta
umană ori aceasta va fi incinerată.
Doctore, ce se întâmplă?
Repet, Prizonierul Zero va elibera incinta
umană sau aceasta va fi incinerată.
Repet, Prizonierul Zero va evacua incinta umană
sau aceasta va fi incinerată.
Bună ziua! Scuzaţi-ne că am dat buzna,
facem un reportaj special despre erorile tv din regiunea asta.
De asemenea, şi despre crime.
Să arunc o privire.
Tocmai voiam să dau un telefon.
E pe fiecare canal.
Bună, Amy.
Acum eşti poliţistă?
- Uneori. - Credeam că eşti asistentă.
Pot fi şi asistentă.
- Sau, de fapt, o măicuţă. - Încerc mai multe.
Amy, cine e amicul tău?
- Cine e Amy? - Parcă te chema Amelia.
Da, păi acum sunt Amy.
Amelia Pond, era un nume grozav.
Cam scos dintr-un basm. Parcă te cunosc de undeva.
Te-am mai văzut undeva înainte.
Mă confundaţi. Am altă faţă...
E prima schimbare. Ce fel de job e ăsta,
cântarea de telegrame la diferite ocazii?
Mă duc la petreceri şi pup oamenii.
- Mă costumez. E amuzant. - Erai o fetiţă mică
- acum 5 minute. - Eşti mai rău ca mătuşa mea.
Sunt Doctorul, sunt mai dificil ca mătuşa oricui.
Nu aşa mă prezint.
"Repet... Prizonierul...
.. Zero va evacua incinta... "
Se difuzează peste tot, în toate limbile.
Emit mesajul la scară globală.
Ce-i acolo sus, după ce te uiţi?
O planetă de mărimea asta,
cu doi poli, folosind miezul fierbinte al Pământului...
... O să aibă nevoie de o explozie de fisiune de 40%.
Prima dată trebuie s-o alimenteze, nu?
Presupunând că au o navă stelară de o
mărime medie, ajung în 20 de minute.
Crezi că ajung în 20 de minute?
Da, 20 de minute.
Avem 20 de minute.
- Ce se întâmplă după 20 de minute? - Eşti Doctorul?
Nu-i aşa că el e? E Doctorul zdrenţăros.
E Doctorul din acele desene pe care le-ai făcut când erai mică.
Doctorul zdrenţăros, el e.
Desene?
Bunico, nu-i aşa că el e?
- Chiar el e! - Jeff, taci! 20 de minute până la ce?
... incinta umană va fi incinerată. Repet...
Incinta umană. Nu se referă la
casa ta, ci la planetă.
Undeva acolo sus, e o navă
spaţială. O să incinereze planeta.
... o să fie incinerată.
Repet, Prizonierul Zero va evacua incinta
umană sau aceasta va fi incinerată.
20 de minute până la distrugerea omenirii.
... incinta umană va fi incinerată.
Repet, Prizonierul Zero va evacua
incinta umană, ori aceasta va fi incinerată.
Repet, Prizonierul Zero va pleca din incinta
umană, ori aceasta va fi incinerată.
- Cum se numeşte locul ăsta? Unde sunt? - Leadworth.
- Restul unde e? - Doar atât e.
- Există un aeroport? - Nu.
O centrală nucleară? Nu. Nici măcar una mică?
Nu. Cel mai apropiat oraş? Gloucester,
ajungi în jumătate de oră cu maşina.
Nu avem jumătate de oră, dar avem maşină?
- Nu. - Asta ne mai lipsea!
Nemaipomenit, 20 de minute să salvăm lumea şi eu am o
cabină de poliţie inutilă. Şi s-a închis! Ce e aia?
E un iaz pentru raţe.
- De ce nu sunt raţe? - Nu
Ştiu. Nu sunt niciodată raţe.
Atunci de unde ştii că e un iaz pentru raţe?
Pur şi simplu. E aşa de important
- iazul ăsta? - Nu ştiu. De unde să ştiu eu?
E prea devreme.
Nu sunt pregătit, încă nu am terminat.
Ce se întâmplă? De ce se întunecă?
- Ce are Soarele? - Nimic.
Îl vezi printr-un câmp de forţe.
V-au sigilat atmosfera superioară,
acum se pregătesc să vă incinereze planeta.
Uite-i. Rasa umană.
Vine sfârşitul, aşa cum era plănuit,
iar ei filmează cu camera mobilului!
Nu se întâmplă cu adevărat, nu?
- E un fel de farsă. - De ce ţi-aş face o farsă?
Mi-ai spus că ai o maşină a timpului.
- Şi m-ai crezut. - Apoi am crescut.
Să nu-ţi doreşti asta. Nu, stai puţin, taci, aşteaptă!
Nu mi-am dat seama.
Am văzut, şi nu mi-am dat seama. Ce am văzut?
Am văzut... Ce am văzut?
Douăzeci de minute.
Pot să vă salvez.
În 20 de minute, planeta o să ardă.
Fugi la cei dragi ţie si ia-ţi rămas bun, ori stai şi ajută-mă.
- Nu. - Ce-ai zis?
Nu!
Amy, ce tot faci?
Ai luat-o razna? Cine eşti? Ştii cine sunt.
- Nu, serios, cine eşti? - Uită-te la cer!
Sfârşitul lumii, vine în 20 de minute.
Atunci, vorbeşte repede!
Amy, o să am nevoie de maşina mea.
Da, imediat. Du-te şi bea o cafea.
Da, am înţeles.
Prinde.
Sunt Doctorul.
Sunt un călător în timp.
Tot ce ţi-am spus acum 12 ani e adevărat.
Chiar exist. Chiar asta se întâmplă pe cer, şi dacă
nu-mi dai drumul, tot ce ţi-e drag ţie se va sfârşi.
- Nu te cred. - Dă-mi 20 de minute.
Crede-mă 20 de minute.
Uită-te la el. E la fel de proaspăt ca în ziua în care mi l-ai dat.
Şi tu ştii că e acelaşi.
Amy. Ai încredere în mine 20 de minute.
- Ce facem? - Îl oprim pe asistent!
Soarele e pe ducă, iar tu faci poze la
un om şi câinele lui. De ce?
- Amy? - Bună! El e Rory, e un... prieten.
Iubit. Un fel de iubit. Amy! De ce faci poze la
un om şi câinele lui?
- Dumnezeule, el e. - Răspunde-i la întrebare odată.
El e. Doctorul. Doctorul zdrenţăros.
Da, s-a întors.
Însă făcea parte dintr-o poveste. Dintr-un
joc. De ce un om şi un câine? Spune-mi acum.
Scuze. Pentru că nu poate fi aici.
Pentru că e în comă, într-un spital. În spital, în comă.
Da.
Ştiam eu. E o multiformă.
Se deghizează în oricine,
dar îi trebuie o conexiune directă.
O legătură psihică cu o minte inactivă, dar în viaţă.
Prizonierul Zero.
- Ce, şi el e un Prizonier Zero? - Da.
Nava aia scanează zona asta pentru
detectarea tehnologiei extraterestre.
Şi nimic nu e mai extraterestru ca o şurubelniţă sonică.
Hei, întoarce-te!
Eu cred că cineva o să observe! Tu ce zici?
Nu, nu, nu, nu-mi face asta!
- Uite, pleacă. - Nu, întoarce-te, e aici!
Întoarce-te! E aici, Prizonierul Zero e aici.
Vino înapoi, e aici! Prizonierul Zero e...
Doctore!
Canalizarea. S-a cam topit şi s-a dus în canalizare.
- Normal. - Ce facem acum?
Se ascunde în formă umană. Trebuie să-l scoatem la suprafaţă.
Nu am Tardisul, nici şurubelniţa, doar 17 minute.
Haide. Gândeşte-te!
Barney? Barney...
Barney? Mă auzi, Barney?
Barney? Barney?
Chestia aia, hidoşenia aia s-a ascuns în casa mea 12 ani?
Multiformele pot trăi multe milenii. 12 ani e doar o vizită.
Şi cum se face că tu apari în aceeaşi zi în care apare şi aia?
Îl caută pe el, dar m-au urmărit pe mine.
M-au văzut prin crăpătură, şi m-au reperat.
Au întârziat pentru că şi eu am întârziat. Dă-mi mobilul.
Cum de există? Nu a existat până acum.
Dă-mi mobilul, acum, te rog!
Făcea parte dintr-un joc, când eram copii.
M-ai făcut să mă îmbrac ca el.
Aceştia sunt toţi pacienţii în comă?
- Da. - Nu, sunt toate multiformele.
Opt pacienţi în comă, 8 deghizări pentru Prizonierul Zero.
Avea un câine. Există un câine în comă?
Pacientul în comă visează că plimbă un câine,
Prizonierul Zero face rost de un câine. Laptop!
Cum îl chema pe prietenul tău? Nu el, acela care arăta bine.
Mulţam. Jeff. Mersi.
Avea un laptop în geantă, un laptop. Un laptop mare,
într-o geantă mare. Am nevoie de laptopul lui Jeff.
Voi doi, duceţi-vă la spital, scoateţi-i pe toţi,
eliberaţi tot etajul. Sunaţi-mă când aţi terminat.
Mergem cu maşina ta.
Cum de există totuşi?
Cum de este Doctorul aici?
- Salut, laptop-ul, dă-mi-l! - Nu,
nu, stai, aşteaptă!
Nu-ţi face griji, dă-mi-l.
Fir-ar! Fă-ţi o iubită, Jeff.
- Bunico. - Ce faci?
Soarele a fost acoperit, şi chiar acum, undeva
o să fie o videoconferinţă importantă.
Toţi specialiştii din lume se panichează în acelaşi timp.
Ştii de de ce au nevoie?
De mine. Uite-i.
Toate instituţiile importante.
NASA, Banca Jodrell, Centrul Spaţial Tokyo,
- Patrick Moore. - Îmi place de Patrick
- Moore. - Îţi fac rost de numărul lui,
dar ai grijă, e un şmecheraş.
Nu poţi să întrerupi o asemenea conferinţă. Oare?
Cine eşti? E o conferinţă securizată, ce tot faci?
Bună ziua. Ştiu, ar trebui să-mi întrerupeţi
legătura. Înainte de a face asta, uitaţi-vă la asta.
Şi eu îl văd. Teoria lui Fermat, dovada,
mă refer la cea reală, pusă în practică.
Săracul Fermat, a fost ucis într-un duel înainte de a o nota.
E vina mea, am intervenit.
Uite ceva şi mai interesat: de ce au electronii masă.
Un bonus personal de la mine,
teoria călătoriei mai repede ca viteza luminii
însoţită de două diagrame şi o glumă.
Uitaţi-vă la ecrane.
Nu contează cine sunt, contează că sunt un geniu.
Uitaţi-vă la Soare. Aveţi nevoie de tot ajutorul posibil.
Băieţi, fiţi atenţi.
D-le, ce faceţi?
Creez un virus de calculator.
Foarte inteligent, foarte rapid, cu un pic
de vlagă în el, dar nu vă faceţi griji.
De ce îl creez pe mobil? Nu contează, o să afli.
Vă trimit asta tuturor.
Puneţi-i pe cei care lucrează
pentru voi să trimită asta peste tot.
Prin e-mail, sms, Facebook, Bebo, Twitter, unde radio
prin orice mijloace. Aveţi întrebări?
- Cine era doamna cu care erai? - Patrick, încetează!
Ce face acest virus?
E doar o comandă de resetare.
Resetează cronometrele, intră în reţelele wireless
şi resetează fiecare cronometru pe care îl găseşte.
Orice care conţine cip,
resetându-le de la 0 în exact acelaşi timp.
Aşa e, v-aş putea minţi, de ce ar trebui să mă credeţi?
Vă las mâna mea dreaptă să vă explice.
- Jeff, tu eşti mâna mea dreapta. - Ce să fiu?
Fii atent la mine. În 10 minute, o să devii o legendă.
În 10 minute, oricine de pe ecran o să-ţi ofere orice job vrei tu.
Însă, prima dată, trebuie să fii magnific.
Trebuie să-i faci să aibă încredere în tine şi
să se apuce de treabă. Acesta e momentul tău, Jeff.
Chiar acum.
Acum vei deveni cineva.
Azi e ziua în care vei salva lumea.
- De ce eu? - E dormitorul tău.
Acum, fă ce trebuie.
Băieţi,
să facem asta.
Ştergeţi istoricul din browser.
S-a întâmplat ceva acolo sus, nu putem intra.
Da, dar ce s-a întâmplat?
Nu ştiu. Nimeni nu ştie. Sună-l.
Asta fac.
Doctore? Suntem la spital, dar nu putem trece.
- Ce a spus? - Uită-te în oglindă.
Uniforma e de vină!
Eşti pe drum?
O să ai nevoie de o maşină.
Nu-ţi face griji. Am făcut rost de o maşină.
- Dna poliţist. - Ce s-a întâmplat?
A venit un bărbat. Un bărbat cu un câine.
Cred că Dna Dr Ramsden e moartă.
La fel şi asistentele.
- Ai intrat? - Da.
La fel şi Prizonierul Zero. Trebuie să ieşi de acolo.
Era atât de nervos. Lătra mereu. Iar acel câine,
era foarte mare, puteam să jur că avea rabie.
O luase razna, îi ataca pe toţi.
Ai văzut unde s-a dus? A plecat? Ne-am ascuns la toaletă.
Iar nu-mi iese cum trebuie, nu? Mereu fac aşa.
Atât de multe guri.
Dumnezeule!
Amy? Amy, ce se întâmplă?
- Amy, spune odată! - Suntem în salonul
pacienţilor în comă. Dar e aici, va intra.
- În dreptul cărui geam eşti? - Ce-ai zis?
În dreptul cărui geam eşti?
Primul etaj la stânga, al patrulea de la capăt.
Sărăcuţa de tine. Eşti micuţa Amelia Pond.
Am văzut cum ai crescut.
Timp de 12 ani n-ai ştiut că sunt acolo.
Micuţa Amelia Pond, a aşteptat
ca Doctorul ei magic să se întoarcă,
însă nu şi de data asta, Amelia.
Salut! Am întârziat?
Nu, mai sunt 3 minute. Mai e timp.
Mai e timp pentru ce, Lord al Timpului?
Dă-ţi deghizarea jos.
O să te găsească imediat. Nu va muri nimeni.
Atraxi o să mă ucidă de data asta.
Dacă e să mor,
să vină surghiunul.
Am înţeles. Ai venit în lumea asta
deschizând o fisură în timp şi spaţiu.
Fă-o din nou. Pleacă. - Nu eu am deschis fisura.
Cineva a făcut-o.
Nu ştii de unde vin
fisurile din "ţesătura" universului?
Nu-i aşa că nu ştii?
Doctorul din Tardis habar n-are. Habar n-are!
Universul e fisurat.
Se va deschide Pandorica.
Va domni tăcerea.
A trecut timpul!
Ca să vezi. Uitaţi-vă la ceas.
Da, ştiu, e doar un ceas.
Ştii ce se întâmplă chiar acum?
Într-un dormitor micuţ, lucrează echipa mea.
Jeff şi restul lumii. Ştii ce fac?
Răspândesc numărul în toată lumea, cu viteză cuantică.
Numărul e în toată lumea.
Ştii ce înseamnă acel număr?
E cifra zero.
Dacă aş fi fost eu, sus în cer cu o navă de război,
si aş monitoriza transmisiile Pământului, m-aş uita peste asta.
Dacă aş avea o întreagă flotă care înconjoară planeta,
aş putea depista un vechi virus
de calculator în, mai puţin de un minut?
Apropo, sursa
e chiar aici.
Cred că tocmai ne-au găsit!
Tehnologia Atraxi e limitată.
N-o să mă poată detecta cât timp păstrez forma asta.
Au depistat un telefon, nu pe mine.
Da, dar urmează partea interesantă.
Adică, e partea mea preferată.
Ştii ce conţine telefonul ăsta?
Poze cu tine.
Fiecare formă pe care ai luat-o, e chiar aici.
Le trimit chiar acum.
Asta am făcut fără Tardis, fără şurubelniţă,
totul în 2 minute. Cine e cel mai tare?
Nu mai zic asta niciodată! Am înţeles.
Atunci voi lua o altă formă.
Încetează, ştii că nu poţi.
Îţi ia câteva luni să formezi acel gen de legătură psihică.
Am avut la dispoziţie câţiva ani.
Nu! Amy?
Trebuie să rezişti. Amy!
Nu adormi! Te rog, trebuie să rămâi trează.
E cam aiurea. Şi ăla cine e?
- Tu. - Eu? Aşa arăt?
- Nu ştii? - Am fost ocupat. Totuşi, de ce eu?
Eşti conectat cu ea. De ce mă copiezi pe mine?
N-o fac.
Sărăcuţa Amy Pond.
A rămas un copil înlăuntrul ei.
Visează la Doctorul magic
care ştie că se va întoarce pentru a o salva.
Ai dezamăgit-o mult de tot.
Nu, mă visează pentru că mă poate auzi.
Amy, nu trebuie doar să mă asculţi.
Mai îţi aminteşti camera,
camera din casă, pe care nu o puteai vedea?
Aminteşte-ţi că ai intrat în ea.
Am încercat să te opresc, dar ai intrat.
Ai intrat în cameră.
Te-ai dus înăuntru.
Amy...
Visează ceea ce ai văzut.
Nu... nu... nu!
Te-am demascat, Prizonierule Zero.
Te reprezintă perfect.
Prizonierul Zero e localizat.
Prizonierul Zero e captivat.
Liniştea, Doctore.
Va domni liniştea.
Soarele a revenit la normal, nu?
E... E de bine, nu? Înseamnă că s-a terminat.
Amy?
Eşti bine? Ţi-ai revenit?
- Ce s-a întâmplat? - A reuşit.
- Doctorul a reuşit. - Ba nu.
- Ce faci? - Urmăresc semnalul.
- Scuze, de pe acum. - Pentru ce?
- Pentru factură. - Hei, n-am spus că poţi pleca!
Articolul 57 al Proclamaţiei Umbrelor.
Aceasta e o planetă complet recunoscută, populată, de nivelul 5
şi aveaţi de gând să-i daţi foc? Poftim?
Credeaţi că nimeni nu vă urmăreşte?
Voi toţi, înapoi. Acum!
Bine.
Acum am terminat.
Le-a spus să vină înapoi?
A salvat lumea de extratereştrii
şi apoi le-a zis să se întoarcă?
- Unde te duci? - Pe acoperiş.
Nu, stai puţin.
Ce-i aici?
Salvez lumea, am nevoie o cămaşă ca lumea.
Nu mai vreau să-mi se spună zdrenţăros.
E timpul să-i dăm bice!
Tocmai ai chemat extratereştrii înapoi pe Terra.
Extratereştrii, nu glumă,
extratereştrii periculoşi,
care ne puteau ucide, iar acum te schimbi...
Amy, se dezbracă.
Întoarce-te dacă ţi-e ruşine.
Acum furi haine?
Să ştii că acele haine aparţin unor oameni.
Nu ai de gând să te întorci cu spatele?
Nu.
Crezi că asta a fost o idee bună?
Plecau. Era bine că plecau.
Era şi mai bine dacă nu se întorceau.
Haideţi odată!
Doctorul vrea să se uite la voi.
Nu eşti din lumea asta.
Nu, dar am investit mult în ea.
Nu mă pot hotărî.
Tu ce zici?
Lumea asta e importantă?
Importantă? Ce vrei să zici prin asta?
Şase miliarde de oameni trăiesc
aici. E asta destul de important?
Uite o întrebare interesantă.
Lumea asta e o ameninţare pentru Atraxi?
Spune odată. Aţi monitorizat toată planeta.
Reprezintă lumea asta o ameninţare?
Nu.
Sunt locuitorii acestei planete vinovaţi
de săvârşirea vreunei crime după legile Atraxi?
- Nu. - Bine.
Încă o întrebare. Doar una.
E protejată această lume?
Pentru că nu sunteţi primii care au
venit aici. Au venit atât de mulţi!
Trebuie să vă puneţi următoare întrebare:
Ce s-a întâmplat cu ei?
Salut.
Eu sunt Doctorul.
Vă sfătuiesc...
... să fugiţi!
Asta a fost?
Au plecat definitiv? Cine erau?
Ce mi-ai pregătit de data asta?
Ce frumos!
Ce sexy eşti!
Ce minunat!
Scuze că am plecat aşa de repede mai devreme.
Am un Tardis nou nouţ, am fost entuziasmat.
Am făcut o scurtă călătorie până la
Lună şi înapoi ca să se obişnuiască.
E pregătită pentru lucruri mai măreţe acum.
Tu eşti. Te-ai întors.
Normal că m-am întors. Mereu mă întorc.
- Ai ceva împotrivă cu asta? - Ţi-ai păstrat şi hainele.
Tocmai am salvat lumea, toată planeta chiar,
pentru a nu ştiu câta oară, pe gratis. Da,
- împuşcă-mă! Am păstrat hainele. - Inclusiv papionul.
Da, e mişto. Papioanele sunt mişto.
- Eşti de altă planetă? - Da.
Bine... Ce părere ai? Despre?
Alte planete. Vrei să mergi pe câteva?
- Ce înseamnă asta? - Adică...
Păi, înseamnă... vino cu mine.
Unde?
Oriunde vrei tu.
Tot ce s-a întâmplat, la spital, navele spaţiale, Prizonierul Zero...
Nu-ţi face griji. E doar începutul. Mai sunt multe.
Da, dar acele lucruri, acele lucruri uimitoare, toate astea...
S-au întâmplat acum 2 ani!
Da. Adică... 14 ani!
Paisprezece ani de la peştele cu crema custard.
Amy Pond, fata care a aşteptat, ai aşteptat destul.
Când eram mică, mi-ai zis că e o piscină şi o bibliotecă,
- şi că piscina era în bibliotecă. - Da.
Nu ştiu unde e acum.
- Apare ea odată. Deci... vii? - Nu!
- Acum 14 ani ai vrut să vii. - M-am maturizat.
Nu-ţi face griji.
Te voi face să te răzgândeşti.
Deci?
Nu zici ceva? Nu ai vreo replică?
Am auzit de toate.
- Sunt în cămaşa de noapte. - Nu-ţi face griji.
Am destule haine în garderobă.
E posibil să am şi o piscină.
Deci... tot spaţiul şi timpul,
tot ce s-a întâmplat vreodată sau ce se va întâmpla...
De unde vrei să începem?
Eşti atât de sigur că voi veni.
- Da, sunt. - De ce?
Pentru că eşti o scoţiană dintr-un sat englezesc,
- şi ştiu cum e. - Chiar aşa?
Ai trăit aici toată viaţa...
Şi tot ai accentul acela.
Da, sigur vii.
Mă poţi duce înapoi mâine dimineaţă?
E o maşină a timpului. Pot să te duc
înapoi chiar şi cu 5 minute înapoi.
- De ce, ce e mâine? - Nimic.
Nimic. Am... nişte chestii de făcut.
Bine. Ne întoarcem în timp pentru nişte chestii.
Una nouă!
Ce bine.
De ce eu? De ce nu? Vorbesc serios. Îmi ceri
să fug cu tine la miezul nopţii.
E o întrebare bună. De ce eu?
Nu ştiu. De dragul distracţiei. Trebuie să am un motiv?
- Oamenii au întotdeauna un motiv. - Arăt ca un om?
- Da. - Am umblat de unul singur o perioadă,
a fost alegerea mea, dar începusem să vorbesc cu mine însumi.
- Mi se luase. - Eşti singur. Asta e? Doar asta?
Doar atât.
Sincer.
Bine.
Totul e în regulă, nu?
Pentru că locul acesta, uneori îi face pe oameni să se simtă cam...
Ştii ce vreau să zic. - Sunt bine.
Doar că... E o lume întreagă aici, aşa cum ai zis.
E adevărat. Credeam...
Începusem să cred că poate
erai un nebun cu o cutie.
Amy Pond, trebuie să înţelegi ceva.
E important, şi într-o zi viaţa ta va depinde de asta.
În mod sigur sunt un nebun cu o cutie.
Da.
Cu bine, Leadworth. Salut la restul!
Mă numesc Amy Pond.
La 7 ani, aveam un prieten imaginar.
Noaptea trecută a fost noaptea dinaintea nunţii mele,
şi prietenul meu imaginar s-a întors.
Tot timpul şi spaţiul,
tot ce s-a întâmplat vreodată sau se va întâmpla...
De unde vrei să începem?
Oriunde vrei, în orice moment.
Cu o condiţie, trebuie să fie uimitor.
Să începem.
Ar trebui să găseşti ceva de care să te ţii.
Începe.
Spuneţi-mi tot planul.
Într-o zi, va funcţiona asta.
O simpla regulă. În niciun caz să nu mă urmăriţi.
O să-l urmăreşti?
Normal.
Pentru că asta fac de fiecare dată,
în fiecare zi, în orice secundă.
Asta...
omenirea...
pentru că îţi va salva viaţa.
Niciodată nu pui ceva în capcană dacă ai mintea brici,
dacă îţi preţuieşti viaţa,
dacă vrei să apuci ziua de mâine,
niciodată să nu pui un anumit lucru în pericol...
... Pe mine!
Traducerea şi adaptarea: Phantom www.subtitrări-noi.ro
Pentru comentarii: www.tvblog.ro