Traducerea şi adaptarea: Phantom
www.subtitrări-noi.ro
Bine lucrat, Mabel.
Bine lucrat, Alfie.
Bravo, Tabitha.
Foarte bine, Ranjit.
Bravo, Chloe.
Foarte bine, Ben.
Foarte bine, Mandy.
Eşti un băiat rău, Timmy.
Zero.
- Ai primit un zero, nu? - Da. Şi?
Atunci va trebui să te duci acasă pe jos.
Să mă duc pe jos în Londra? Sunt 20 de punţi distanţă!
Nu poţi să te duci cu un Vator dacă ai zero. Ştii consecinţele.
O să fii trimis în subteran.
Te voi aştepta.
Bine aţi venit la Vator Verse,
sponsorizat de Acadelele cu Burgeri McLintock.
În Lo... Londra, vă rog.
Un cal şi un om, deasupra, jos.
Unul are un plan, dar amândoi trebuie să-l urmeze.
Milă după milă, deasupra, dedesubt.
Unul zâmbeşte, iar celălalt te poate mânca.
Deşi omul de deasupra te poate saluta,
să nu te aştepţi la una ca asta de la bestia de dedesupt.
Ajutor!
Ajutaţi-mă!
Doctor Who Bestia de dedesupt
Mă numesc Amy Pond.
La şapte ani, am avut un prieten imaginar.
Noaptea trecută era noaptea dinaintea nunţii mele... Jos, Pond.
... şi prietenul meu imaginar s-a întors.
- Acum mă crezi? - Bine, cutia ta e o navă spaţială.
Chiar e o navă spaţială.
Suntem în spaţiu!
Ce respirăm?
Am extins stratul atmosferic, suntem bine.
Aia e interesant.
Secolul XXIX. Erupţiile solare au distrus Pământul,
şi întreaga rasă umană îşi face bagajele
ÅŸi se mutÄƒ pÃ¢nÄƒ cÃ¢nd condiÅ£iile vor fi prielnice.
Å¢Äƒri Ã®ntregi... Doctore? MigreazÄƒ cÄƒtre stele.
- Doctore? - Nu e uimitor?
Doctore!
Vino odată.
Am găsit o navă spaţială.
Acesta e Regatul Unit al Marii Britanii şi al Irlandei de Nord
chiar tot, sub o singură boltă plutind în spaţiu.
Nava spaţială a Regatului Unit. E Marea Britanie,
într-o navă.
E o idee, nu doar o navă.
E o ţară întreagă,
care trăieşte aici...
care face cumpărături.
Au căutat printre stele pentru un nou cămin.
- Putem merge să vedem? - Normal,
- dar mai întâi trebuie să fac ceva. - Să faci ceva?
Ceva important.
Prima regulă:
Suntem doar observatori. E o regulă
care am respectat-o în toate călătoriile mele.
Nu mă implic niciodată în treburile
altor oameni sau altor planete.
- Asta e interesant. - E ca şi cum am face
un documentar despre natură, nu?
Dacă echipa de filmare văd un pui rănit
sau de genul ăsta, nu-l pot salva
trebuie să-l filmeze în continuare şi să-l lase să moară.
Cred că e dificil.
Nu cred că aş putea face asta.
Nu crezi că e dificil să fii detaşat şi nepăsător?
Doctore?
Bine aţi venit la piaţa din Londra.
Sunteţi monitorizaţi.
Sunt în viitor.
Sunt la sute de ani în viitor.
- Sunt moartă de câteva secole. - Ce să-ţi spun.
Eşti una crispată.
Nu contează asta, uită-te la locul ăsta.
- Nu-i aşa că e greşit? - Ce anume?
Uită-te atentă, la absolut tot. Ce-i greşit în peisajul ăsta?
Bicicletele?
E cam ciudat că sunt biciclete pe o
- navă spaţială. - Spuse fata din cămaşa de noapte.
Doamne! Sunt în cămaşa de noapte.
Haide odată, uită-te în jur. Dar uită-te foarte atent.
Piaţa din Londra e lipsită de orice activitate criminală.
Viaţa din nava spaţială, e ca cea de pe Terra.
Sunt biciclete, culmi pentru rufe, felinare pe străzi.
Uită-te mai atent. Secretele stau ascunse de
ochii lumii, locuitorii stau cu frica în sân.
Societatea e modificată, fiind pe punctul
de a se destrăma. E un stat poliţienesc.
Scuză-mă.
Ce faci?
Scuze.
Verific toată apa din zona asta.
E un peşte în conductele de apă.
- Unde am rămas? - De ce ai făcut gestul ăla cu apa?
Nu stiu. Mă gândesc la multe. E greu să le ţin
- socoteala. Uite poliţia, o vezi? - Unde?
Acolo.
Eşti sigur?
L-am văzut cu ochii mei.
O să-i spui?
Acestea ne sunt ordinele.
Bine lucrat. Supraveghează-l în continuare.
Îmi cer scuze pentru întrerupere. A fost văzut cineva.
În zona Londrei, pe strada Oxford.
Un bărbat.
A făcut acel gest?
Se pare că da.
O să mă uit pe monitoare.
Ce dacă plânge o fetiţă?
Plânge încet.
Copiii plâng pentru că vor atenţie,
pentru că sunt răniţi sau pentru că le e teamă.
Le e teamă de ceva când plâng încet.
- Orice părinte ştie asta. - Eşti cumva un părinte?
Sute de părinţi trec pe aici şi
niciunul dintre ei nu o întreabă ce are.
Asta înseamnă... că deja ştiu ce are,
e ceva despre care nu vor să vorbească.
Despre secrete. Nu o ajută, fiindcă le este frică de ceva.
De umbre... Despre orice ar fi vorba, nu-i la vedere,
asta însemnând că e peste tot.
Stat poliţienesc.
- Unde s-a dus? - Puntea 207, blocul Apple Sesame,
Dwelling 54A. O cheamă Mandy Tanner.
A căzut asta din buzunarul ei când am dat peste ea din greşeală.
Am dat de patru ori în ea.
Întreab-o despre acele secrete,
despre zâmbăreţii din cabine. Sunt peste tot.
Nu au importanţă.
Sunt dubioşi.
Restul îţi dă de bănuit. Uită-te la locul ăsta.
Nimeni nu s-a luat de tipii din cabine. Chiar nimeni.
Întreab-o pe Mandy:" De ce le e
frică oamenilor de arătările din cabine?"
Nu. Stai puţin, unde îmi e capul? Habar n-am ce
fac aici şi nici măcar nu sunt îmbrăcată!
Alegi asta sau Leadworth. Ce alegi?
Să vedem. Ce o să aleagă Amy Pond?
Ţi-am făcut-o!
Ne vedem aici în jumătate de oră.
- Tu ce o sa faci? - Ce fac mereu.
Nu-mi creez necazuri.
Prea mult.
Aşa stă treaba, Doctore?
Nu te amesteci în treburile
altor oameni sau altor planete, doar dacă plâng copii?
Da.
Mă urmăreşti.
Te uitai la mine când eram la piaţă.
Ţi-a căzut asta.
Da, când prietenul tău tot intra în mine.
Ce-i aia?
E blocat drumul. Trebuie să ne întoarcem.
Ce-i? E drumul blocat?
Eşti nebună? E blocat drum. Nu ne putem duce pe acolo.
E un drum lângă puţul de
aerisire, dacă ai ştampile. Ce faci?
Nu mă băga în seamă.
Am o slăbiciune pentru de semnele "Nu treceţi".
Ce-i înăuntru? Ce-i aşa de înspăimântător la asta?
E ceva sub drum?
Nu ştie nimeni.
Ni s-a interzis să vorbim despre asta.
Despre ce?
Despre ce e jos.
Te pomeneşti că nu faceţi asta fiindcă vă e interzis.
Uită-te şi învaţă.
Ai accent scoţian. Sunt din Scoţia. E ceva greşit în asta?
Sigur e şi Scoţia pe undeva prin zonă.
Nu.
Au vrut să aibă propria lor navă.
Bravo lor. Nimic nu se schimbă.
Deci... cum ai ajuns aici?
- Eram prin zonă, cu un tip. - E iubitul tău?
- Ce? - Nimic.
Doar că... o să mă căsătoresc.
E ciudat că mi-a trecut asta prin minte asta.
- Te vei mărita? - Da, serios, asta o să fac.
Chiar o să mă căsătoresc.
- Sunt sigură. - Când?
Asta e partea interesantă.
Cu mult timp în urmă, mâine dimineaţă.
Sunt curioasă de ce am făcut.
Am reuşit!
- Vii? - Nu.
Treaba ta.
Opreşte-te! Nu trebuie să faci asta!
Dumnezeule.
Cam ciudat. E...
Nu se poate.
Adevărul imposibil.
Într-un pahar de apă.
Nu mulţi şi-ar fi dat seama.
Dar tu ţi-ai dat seama, nu-i aşa, Doctore?
- Mă cunoşti? - Vorbeşte încet.
Sunt peste tot.
Spune-mi ce vezi în pahar.
Am spus eu că am văzut ceva?
Nu-mi irosi timpul. La piaţă,
ai pus jos un pahar cu apă, te-ai uitat la el,
apoi ai venit direct aici, în camera motoarelor. De ce?
Nu e nicio vibraţie a motoarelor
pe punte. Ai simţi vibraţiile,
la o navă de mărimea asta. S-ar mişca apa.
Şi... m-am gândit să arunc o privire.
Nu are sens!
Cablurile de curent electric, nu sunt conectate. Uită-te.
Vezi? Sunt de formă.
În spatele acestui zid, nu e nimic. E gol.
- Aş zice ca nu e... - Niciun motor.
Însă funcţionează. Nava asta călătoreşte prin spaţiu. Am văzut-o.
Adevărul imposibil, Doctore.
Călătorim printre stele într-o navă
care nu ar trebui să poată zbura.
- Cum? - Nu ştiu.
Întunericul a cuprins inima acestei naţiuni.
Ne ameninţă pe fiecare dintre noi.
Ajută-ne, Doctore.
Eşti singura noastră speranţă.
Prietena ta e în siguranţă.
Asta te va duce la ea. Du-te, repede!
Cine eşti?
Cum te pot găsi din nou?
Sunt Liz 10. Eu o să te găsesc pe tine.
Bine aţi venit în camera de votare 330C.
Vă rugăm lăsaţi aparatura asta aşa cum aţi dori să o găsiţi.
Regatul Unit recunoaşte dreptul de a
cunoaşte părerea tuturor cetăţenilor.
Va începe în curând o prezentare despre
istoria navei spaţiale a Regatului Unit.
Vă este identificată identitatea de pe listele electorale.
Numele: Amelia Jessica Pond.
Vârsta 1.306 ani.
Pe bune?
Starea civilă...
Necunoscută.
Te afli aici pentru că vrei să afli
adevărul despre această navă spaţială.
Îţi spun despre asta pentru că ai dreptul să afli adevărul.
Când se va termina această prezentare,
vei avea de ales.
Vei putea protesta... ori uita.
Ascultă-mă cu atenţie dacă alegi să protestezi.
Dacă doar 1% din populaţia acestei nave ar face la fel
acest program s-ar deconecta
iar voi toţi veţi suporta consecinţele.
Dacă alegi să accepţi situaţia,
şi sperăm că asta se va întâmpla,
atunci apasă butonul pe care scrie "uită".
În acest caz toate informaţiile care ţi le voi da
vor fi şterse din memoria ta.
O să te bucuri în continuare de siguranţa şi
facilităţile navei spaţiale ale Regatului Unit
fiindu-ţi eliminată povara a ceea ce
s-a întâmplat pentru ca tu să fii salvată.
Uite adevărul despre nava spaţială a Regatului Unit
şi preţul a care a fost plătit
pentru siguranţa britanicilor.
Fie ca Dumnezeu să aibă milă de sufletele noastre.
Nu e o păcăleală. Trebuie să-l găseşti
pe Doctor şi să-l duci în Tardis.
Nu-l lăsa să investigheze asta. Opreşte-l. Fă orice e necesar.
Te rog, scoate-l pe Doctor de pe nava asta!
Amy?
Trebuie să-l găseşti pe Doctor...
Ce-ai făcut?
Da, ţi-a fost ştearsă memoria.
Asta s-a întâmplat în 20 de minute.
- De ce aş alege să uit? - Pentru că toată lumea face aşa.
Toată lumea alege butonul de ştergere a memoriei.
Tu asta ai ales?
Eu încă n-am dreptul de a vota. Am 12 ani.
În orice moment după ce împlineşti 16 ani,
ţi se permite să vezi filmul şi să alegi.
Apoi, o dată la cinci ani...
Odată la 5 ani, oamenii aleg să uite ce au învăţat.
Democraţia în acţiune.
Cum de nu ştii despre asta? Şi tu eşti scoţian?
Sunt mai rău ca un scoţian.
Nici măcar nu pot vedea filmul. Nu vrea să pornească.
Pentru mine a pornit.
E o diferenţă, computerul nu mă recunoaşte
- ca fiinţă umană. - De ce nu?
Arăţi ca un om.
Nu, arăt ca un Lord al Timpului.
Noi am apărut primii. Mai sunt şi alţi Lorzi ai Timpului, nu?
Nu.
Au fost, dar nu mai sunt...
Am rămas doar eu.
E o poveste lungă. Nu a fost o zi prea bună. S-au
întâmplat multe chestii urâte. Ştii ceva?
Mi-ar plăcea să le uit, fiecare amintire,
dar nu pot. Niciodată nu voi putea.
Fiindcă asta fac, de fiecare dată, zilnic, în fiecare secundă. Asta.
Ţine-te bine.
Răsturnăm Guvernul.
Spune...
Nu-ţi fie teamă, fetiţo.
Eu sunt.
Conductă sub aer comprimat. Prost mod de a călători.
- Unde suntem? - 183 de metri în subteran, 32 de km
în lateral, suntem în centrul navei.
Aş zice... Lancashire.
Ce-i asta, o peşteră? Nu poate fi o peşteră. Arată ca o peşteră.
E o groapă de gunoi, şi pute!
Da, însă e aruncată doar mâncarea.
E organică, vine prin tuburile de hrană din toată nava.
Podeaua e udă, ca o saltea cu apă. Oare ce hrănesc?
Zici că este de cauciuc, pune mâna. Ud şi vâscos.
Nu e o podea, e...
- Ce e? - E cam înspăimântător următorul cuvânt.
Linişteşte-te puţin. Imaginează-te într-un loc relaxant.
Fă aşa..
E o limbă.
O limbă? - O limbă. O limbă mare.
Asta e o gură?
Toată chestia asta e o gură?
- Suntem într-o gură? - Da, partea bună, e încăpătoare.
- Cum ieşim? - Cât de mare e bestia asta?
E grozavă!
La naiba! Dacă asta e doar gura,
aş vrea să văd şi stomacul.
- Deşi nu chiar acum. - Doctore, cum ieşim?
E hrănită prin tuburi implantate chirurgical,
deci intrarea ar trebui să fie...
... închisă pentru anumite treburi.
Totuşi, putem încerca.
Nu! Opreşte-te, nu te mişca! Prea târziu. A început. Ce?
Reflexul de înghiţire!
Ce faci? Provoc vibraţii receptorilor chimici. Chimi ce?
- Butonul de eliminare! - Cum ar putea să aibă aşa ceva?
- Să aibă un buton de eliminare? - Dă-ţi şi tu seama!
Să mergem.
O să ne cam pătăm demnitatea.
Geronimo!
Nu s-a rupt nimic, niciun semn de
vreo contuzie şi da, eşti plină de vomă.
- Unde suntem? - În conducta de surplus.
- Vai, ce pute. - Tu eşti aia care pute.
Putem ieşi?
O singură uşă, un sigur comutator
pentru o uşă, cu o singură condiţie.
Uităm tot ce am văzut.
Ţi se pare cunoscut?
Asta e ieşirea.
Uite şi "putoarea".
Trăieşte o creatură înăuntrul navei. Ce face aici?
Nu merge asta cu mine, deci spuneţi tot.
Trăieşte ditamai bestia sub punţi, iar toţi care protestează
sunt împinşi în gâtul ei. Aşa stă treaba?
Încetaţi. Nu plec şi nu uit
şi voi ce tot faceţi? Vă scoateţi limba?
Doctore?
Ia te uite cine era.
Arăţi mult mai bine fără mască.
Tu trebuie să fii Amy. Sunt Liz.
- Liz 10. - Bună.
Faină freza, Amy. Păcat că e umplută cu vomă.
O ştiţi pe Mandy, nu?
- E foarte curajoasă. - Cum ne-ai găsit?
Am pus un aparat de urmărire pe tine.
V-am ascultat. Bună evadarea.
Deci, care e scopul dihaniei?
Doar ştii, ai peste 16 ani, ai votat.
Orice ar fi, aţi ales să uitaţi.
Nu. Nu am votat niciodată şi niciodată nu am
uitat. Teoretic nu-i un subiect de conversaţie.
Atunci ce şi cine eşti, şi cum de mă ştii?
Eşti inconfundabil, drăguţule. Necunoscutul misterios,
cu un mod de operare care consistă dintr-o
inteligenţă extraterestră superioară, freza unui idiot...
Mi s-a spus povestea.
Toată familia mea o ştie.
Familia ta?
Se repară. Nu le ia prea mult. Să plecăm.
Eşti Doctorul, un vechi amic de pahar al lui Henry al XII-lea.
Ai băut ceai şi ai mâncat prăjituri cu Liz II. Nu-i aşa că
lui Vicky îi cam plăcea de tine?
Te-a ridicat la rangul de cavaler şi te-a exilat în aceeaşi zi.
Şi i s-a dus porecla de Regina Virgină, armăsarule!
- Liz 10? - Da, sunt Liz 10.
Regina Elisabeta a-X-a. Jos!
Eu sunt Regina Roşie, amice.
Pe scurt, eu fac legea pe aici.
E un Vator de mare viteză pe aici.
Aşa e. Mai sunt chestiile astea.
Ştii ce ar putea fi? Doctore, am văzut una din astea sus.
Era blocat drumul, ca şi cum
ar fi năvălit deasupra, ca o rădăcină. Exact ca o rădăcină.
Toate acestea sunt o singură creatură. E aceeaşi
în care am fost noi, din care încercam să scăpăm.
Probabil creşte prin sistemele întregii nave.
Ce? Ca o infestare?
Cineva le-a ajutat.
I-a hrănit.
I-a hrănit cu supuşii mei. Haideţi. Trebuie să ne mişcăm.
Doctore?
Nu ar fi trebuit să venim aici.
Nu-l lăsa să investigheze.
Opreşte-l. Fă orice e necesar.
Te rog mult, te rog scoate-l pe Doctor de pe navă.
Divizia de supraveghere 1.
10 a ajuns la nivelele subterane.
Iniţiaţi protocolul.
Dumnezeu s-o aibă în pază pe Regină.
Ce e cu toate paharele?
Ca să-mi reamintească zilnic că
guvernul meu pune ceva la cale,
şi că e datoria mea să aflu ce.
O regină lucrează sub acoperire ca
să-şi investigheze propriul regat?
Nu mi se spun anumite secrete.
Nu am de ales.
De 10 ani sunt implicată în asta, toată durata domniei mele,
şi tu ai reuşit mai multe într-o singură după-amiază.
Câţi ani aveai când ai fost încoronată?
40 de ani. De ce?
Ce, acum ai 50 de ani? Serios?
Da, mi-au încetinit bioritmul. Aşa arăt ca în timbre.
Mereu porţi asta
- în public? - Nu e uşor să fii sub acoperire.
Autografele, pelerina...
Porţelan perfect echilibrat.
Nu cade, pentru că e sculptat perfect pentru faţa ta.
Da. Şi ce dacă?
Contează foarte mult.
Ce faceţi?
Cum de îndrăzniţi să intraţi aici?
Dnă, aţi arătat interes pentru
interiorul navei spaţiale Regatul Unit.
Acum trebuie să veniţi cu noi.
De ce aş face asta?
Cum de sunt Zâmbăreţii?
Jumătate Zâmbăreţi, jumătate umani.
Nu contează ce fel de creaturi sunteţi,
încă sunt regina voastră.
Sub autoritatea cui a fost ordonată asta?
Cea mai înaltă autoritate, dnă.
- Eu sunt cea mai înaltă autoritate. - Da, dnă.
- Trebuie să plecaţi acum, dnă. - Unde?
În Turn, dnă.
Doctore, unde suntem?
La nivelul cel mai inferior al navei spaţiale Regatul Unit.
Temniţa. Dnă.
Hawthorne!
Deci aici te-ai ascuns.
- Ai de dat nişte explicaţii. - Acolo jos se află copii.
Despre ce e vorba?
Protestatarii şi cetăţenii cu valori scăzute sunt hrăniţi bestiei.
Dintr-un anume motiv, nu vrea să mănânce copiii.
Sunteţi primii adulţi cruţaţi. Sunteţi foarte norocoşi.
Da, ce să-ţi spun. De atâta noroc
am ajuns în camera
de tortură din Turnul Londrei. A dat norocul peste noi.
Nu-i aşa că asta nu e o cameră de tortură?
De fapt e.
De fapt nu e.
Depinde de modul în care priveşti asta.
Ce-i aia?
După cum am zis, depinde de perspectivă.
Ori e partea expusă a durerii
creierului din bestie care e permanent torturat. Sau?
Sau e pedala de acceleraţie, butonul de
accelerare al navei spaţiale Regatul Unit.
- Nu înţeleg. - Nu?
Încearcă, porneşte-o. Cică asta e nava spaţială care nu
nu ar trebui să poată zbura, iar vibraţiile nu se pot simţi pe punte.
Creatura asta. Această sărmană, creatură închisă şi torturată,
nu e cea care vă infestează, nu vă invadează,
o folosiţi pe post de motor.
Acesta e locul unde o răniţi,
unde o torturaţi, zilnic, pentru a zbura permanent.
Îţi propun ceva.
În mod normal, e în frecvenţa auzului uman.
Acesta e sunetul pe care niciodată nu aţi vrut să îl auziţi.
Opreşte-te.
Cine a făcut aşa ceva?
Am acţionat conform ordinelor celei mai înalte autorităţi.
Eu sunt aceea.
Creatura va fi eliberată, acum.
Am spus acum!
- Mă ascultă cineva? - Liz.
Masca ta.
Ce-i cu masca mea?
Uită-te la ea. E veche.
Cred că are în jur de 200 de ani.
Da, e un vechi obiect de artă. Ce-i cu asta?
Da, e un vechi obiect de artă făcut de meşteşugari acum 200
de ani în urmă şi e perfect sculptată pentru faţa ta.
E adevărat că ţi-au încetinit bioritmul, dar nu ai 50 de ani.
Ai aproape 300 de ani.
Ai avut o domnie lungă.
Ba nu, au trecut 10 ani.
Sunt pe tron de 10 ani.
Zece ani.
Aceeaşi 10 ani au durat la nesfârşit,
ducându-te mereu...
aici.
Ce mi-ai făcut?
Doar ce mi-aţi ordonat.
Suntem supuşii dvs., dnă.
Supraveghetorii, Zâmbăreţii, toţi.
Dacă te uiţi la asta...
Dacă eu mă uit la asta,
înseamnă că am găsit drumul spre Turnul Londrei.
Creatura la care te-ai uitat
e numită Balena Stelelor.
Cândva, erau milioane.
Trăiau la marginea spaţiului şi, potrivit legendei,
ghidau pionerii spaţiului prin centurile de asteroizi.
Cea din navă,
din câte ştim,
e ultima din neamul ei.
Mi se rupe inima
când mă gândesc la ce i-am făcut.
Pământul ardea.
Soarele nostru s-a întors împotriva noastră, şi toate
celelalte popoare au fugit în spaţiu.
Copiii noştri ţipau
fiindcă cerul devenea fierbinte.
Apoi a venit,
ca un miracol.
Ultima Balenă a Stelelor.
Am prins-o.
Ne-am construit nava în jurul ei,
şi am mers pe spatele ei către un loc sigur.
Dacă vrei ca voiajul nostru să continue,
trebuie să apeşi pe butonul "uită."
Fii din nou inima naţiunii,
fără cusur.
Dacă nu vrei,
apasă celălalt buton.
Nu vei mai domni, Balena Stelelor o să fie eliberată,
şi nava noastră se va dezintegra.
Sper că mai am puterea de a lua decizia corectă.
Am votat pentru asta?
De ce am făcut una ca asta?
Fiindcă ştiai că, dacă urma să stăm aici,
urma să iau o alegere imposibilă.
Omenirea sau extraterestrul.
Ai luat decizia să mă scuteşti de asta.
Ai greşit.
Să nu mai decizi niciodată ce trebuie să ştiu.
Nici măcar nu-mi amintesc făcând asta.
Ai făcut-o. Asta contează.
Îmi... Îmi pare rău.
Nu-mi pasă.
Când termin aici, te duc acasă.
De ce?
Pentru că am făcut o greşeală?
Una singură?
Nici măcar nu-mi amintesc asta. Doctore!
Da. Ştiu.
Oamenii greşesc.
Ce faci?
Cel mai rău lucru pe care l-am făcut vreodată.
O să trimit o sarcină electrică imensă
în creierul Balenei Stelelor.
Aşa o să-i cedez toate funcţiile
superioare, lăsând-o într-o stare vegetativă.
Nava o să zboare în continuare, dar balena n-o să mai simtă asta.
- Ar fi ca şi cum ai omorî-o. - Sunt trei alternative.
Prima: las Balena Stelelor să-şi continue agonia insuportabilă
timp de alte câteva sute de ani.
A doua: îi omor pe toţi cei de pe navă.
A treia: omor o creatură inocentă şi frumoasă, cât de gentil pot.
Apoi trebuie să-mi găsesc alt nume,
pentru că nu voi mai fii Doctorul.
Trebuie să putem face ceva altceva.
Să nu mai vorbiţi cu mine. Nimeni care
e om să nu-mi mai zică absolut nimic azi!
Timmy!
Ai scăpat, eşti bine!
Sunt eu, Mandy.
Haide, foloseşte-ţi ochii. Fii atentă la tot.
Fii atentă la tot.
Copiii noştri ţipau.
A venit, ca un miracol Nu mănâncă copiii.
Copiii ţipau. Apoi a venit. E ultima din neamul ei.
Doar eu am rămas. Ultima din
neamul ei. Aşa stă treaba, Doctore?
Nu ne amestecăm în treaba altor planete sau altor oameni...
Copiii ţipau... Doar dacă plânge un copil.
Ultima din neamul ei. Doar eu am rămas.
- Doar dacă plânge un copil. - Da.
Nu mănâncă copiii. Apoi a venit.
Ca un miracol.
Ultima din Balena Stelelor.
Doctore, opreşte-te.
Orice ai face, opreşte-te acum!
Scuzaţi-mă, Maiestatea Voastră, am nevoie de o mână de ajutor.
Amy, nu! Nu!
Amy, ce ai făcut?
Chiar nimic.
Am dreptate?
- Am mărit viteza. - Da, păi, nu mai torturaţi pilotul.
Sigur asta a ajutat cumva.
Mai e acolo?
Nu înţeleg.
Balena Stelelor nu a fost un miracol acum câţiva ani.
S-a oferit voluntară.
Nu trebuie s-o prindeţi şi s-o torturaţi,
asta a fost vina ta.
A venit pentru că nu suporta să vadă cum vă plâng copiii.
Cum te-ai simţi dacă ai fi foarte bătrână şi cam singură?
Cu toată rasa moartă şi niciun viitor.
Ce ai mai putea face atunci?
Dacă ai fi aşa de bătrână, ca şi balena,
şi dacă ai fi ultimul din neamul tău...
nu ai putea să stai indiferent şi să vezi cum plâng copiii.
O vorbă de la Maiestatea Sa.
Spune că nu vor mai fi secrete pe nava spaţială Regatul Unit.
Amy, puteai să-i omori pe toţi cei de pe navă.
Iar tu puteai ucide o Balenă a Stelelor.
Dar tu ai salvat-o.
Ştiu ce vrei să zici.
Nu crezi că e uimitoare?
Balena Stelelor.
Atâta durere şi suferinţă...
... şi singurătate.
Asta o face blândă.
Nu aveai de unde ştii cum ar reacţiona. Aşa e.
Am mai întâlnit asta.
Pe cineva foarte bun şi foarte blând, ultimul din rasa lui.
Ţi se pare cunoscut?
Ce?
Ţi-am făcut-o!
Aşa e.
Nu ar trebui să ne luăm rămas bun?
Nu o să se întrebe unde ne-am dus?
Pentru tot restul vieţii lor.
O să scrie ne închine ode.
Lasă-i pe ei. Mâine e o zi importantă.
- Scuze, ce? - Mâine e mereu o zi importantă.
Avem o maşină a timpului. Sunt multe evenimente de vizitat.
Ştii când ţi-am zis că vreau să mă întorc mâine dimineaţă...
Ai fugit vreodată de ceva pentru că îţi era frică
sau pentru că nu erai pregătit, sau doar...
Doar pentru că puteai?
Odată... cu mult timp în urmă.
Ce s-a întâmplat?
Nu pot spune!
Bine.
Doctore, nu ţi-am spus ceva.
Nu. Stai puţin, sună un telefon?
Te sună oamenii?
Păi, e o cabină telefonică. Nu răspunzi odată?
Alo?
Scuze, cine este?
Vorbesc serios. Cine eşti?
Spune că e Primul Ministru. Prima dată Regina,
acum Primul Ministru. Eşti căutat, nu glumă.
Care Prim Ministru?
- Cel britanic. - Care dintre ei?
Care dintre ei?
Te caută Winston Churchill.
Salut, amice. Care-i treaba?
Am o problemă complicată, Doctore.
E posibil să fie periculoasă.
Cred că o sa am nevoie de tine.
Nu-ţi face griji, d-le Prim Ministru. Suntem pe drum.
Visurile celor din ceruri care dorm în tihnă,
şi ale căror mari iubiri se scurg
în timp, sunt pe cale de a se sfârşi.
Lumea aceasta trebuie să ştie
că toţi ne bazăm pe bestia de dedesubt.
- Winston Churchill. - Doctore, tu eşti?
Camerele Cabinetului de Război?
Trebuie să-ţi arăt ceva. Noua armă noastră secretă.
- Unul dintre soldaţii mei de fier. - Ce să fie?
Sunt soldatul tău.
Nu i-aţi inventat, sunt extratereştrii.
O să câştig războiul cu ei.
Pun ceva la cale, dar ce anume? Ce urmăresc?
Te-am învins de nenumărate ori. Am
salvat planul existenţei de tine.
Eu sunt Doctorul, iar voi sunteţi Dalekşii.
Fii martor la renaşterea Dalek.
Traducerea şi adaptarea: Phantom www.subtitrări-noi.ro
Pentru comentarii: www.tvblog.ro