"- Hej, mamma!"
"- Susan säger hej; inte sant, hjärtat?"
"- Så ja, vinka lite."
"- Eh, och vad var det jag skulle säga? Morbror Soon ringde, han säger hej."
"- Eh, han säger hela tiden; 'Du måste sakna henne'."
"- Då sa jag; 'Hon har varit borta i över två år nu så jag vänjer mej vid det!'."
"- Oj, nej, det bryts. Det måste vara solvindarna". - Prata fortare!
"- Angående lånet på huset..."
"- Jag ringde till banken..."
- Den röda planeten!
"- Solen går ner om tio minuter, Yuri. Du kommer att förlora ljuset."
- Så där ja. Jag har dej på den yttre 10an.
"- Har den nästan..."
"- Då var det gjort."
- Den radiala klämman är nere.
- En sak till.
- Gå in igen! Du slösar med ström och syre.
- Men, vänta lite.
"Inga inkräktare" - Få med det här på film!
"- Vad tycks?" - Du det ser bra ut!
- Snyggt, Yuri. - Du slösar en hel solpanel på att göra det där.
- Åh, spänn av. Det är ett skämt.
- Vi har kommit hela vägen hit, till en tom planet, orörd av civilisation, och vad gör vi?
- Sätter upp billiga skämt. Det är inte roligt, det är förorening.
- Har ni roligt? - Jag sa bara åt honom...
- Jag förväntade mej mer av dej, Ed. Återgå nu till arbetet, allihop.
- Oh, underbart!
- Rotera. Sakta.
- Du är arresterad...
- ...för inkräktning.
- Gadjet-gadjet.
Översättning: Linda Malmgren
Vattnen på Mars
- Tala om ditt namn, rank och syfte.
- The Doctor.
- Doctor...
- ...Kul.
- Vad i h-lvete?!
- Det är en man!
- En man på Mars!
- Hur? - Han bar den här saken.
- Jag har aldrig sett nÃ¥got liknande.
- Vad sa kontrollcentret?
- De är utom bärvidd i tio timmar med solvindarna.
- Om vi kunde sluta snacka, allihop.
- Faktiskt, så kommer snack tvåa på min lista, näst efter en pistol som är riktad mot mitt huvud...
- ...vilket sätter mitt huvud som nummer två och snack på tredje plats, tror jag.
- Pistol, huvud, snack, jo. Jag hatar listor. Men du skulle kunna skada någon med den där så...
- ...lägg ner den.
- Jo, det skulle du gilla.
- Kan du hitta någon som inte skulle göra det?
- Varför skulle jag lita på dej?
- För att jag ger dej mitt ord.
- Och 65 miljarder mil hemifrån, så är mitt ord allt du har.
- Håll Gadjet att bevaka honom.
- Gadjet-gadjet!
- Jaha, så du kontrollerar den där grejen? Autohandske respons?
- Det har du rätt i.
- Åt höger...
- Gadjet-gadjet!
- Och åt vänster...
- Den är en smula bräcklig.
- Gadjet-gadjet!
- Måste den hålla på att säga sådär?
- Jag tycker att det är roligt.
- Jag hatar roliga robotar.
"- Ursäkta mej, chefen."
"- Datorn säger att vi har en extra person på plats."
- Hur är det möjligt?
"- Håll Biodomen stängd."
- Och när vi använder det öppna kommsystemet ska du kalla mej kapten.
"- Jo, men..."
- ...vem är det?
- Avstängd! Hon har klippt av mej! Kan du fatta henne?!
- Det är som om vi bara är...trädgårdsmästare.
- Så länge som de lämnar oss i fred, så är jag nöjd.
- Åh, era skönheter.
- Titta på det här!
- Det är bäst att vi börjar plantera några fler, om det är en extra mun att mätta.
- Den allra första trädgården utanför Jorden.
- Allt är alldeles nytt.
- Eden. Det är vad vi borde kallat den här platsen.
- Det är Filipinerna. Det slår jag vad om. Om det är någon annan på Mars så måste det vara Filipinerna.
- Alla dessa historier om att de bygger en raket.
- Adelaide kommer att älska det!
- Att ta hennes glöd ifrån henne. Trots det, värt att se hennes ansikte.
- Eller det skulle kunna vara Spanjorerna. De har hållit det där rymdlänksprojektet hemligt.
- Arbetade inte din syster för dem?
- Mår du bra, polarn?
- Kom igen. Sluta j-vlas.
- Andy?
- Är du ok?
- Han kan inte vara en Världsstatsflygare, det skulle vi vet om. Därför måste han vara en av de självständiga.
- Var det Bransonarvsgruppen? De har talat om en Marsuppskjutning i flera år.
- Visst, ja, ok, du fick mej. - Så jag är the Doctor och du är?
- Åh, kom igen. Vi är de första utomvärldskolonisterna i historien. Alla på planeten Jorden vet vilka vi är.
- Är ni de första?
- De allra första människorna på Mars?
- Då...är det här...
- ...Bowie bas ett. - Bowie bas ett.
- Nummer ett? Inrättad 1a juli, 2058?
- Den etablerade Bowie bas ett i Gusevkratern...?
"Mänskligheten firar Marskolonin"
- Ni har varit här hur länge?
- 17 månader.
- 2059.
- Det är 2059, just nu.
"Kapten Adelaide Brook"
- Oh! Mitt huvud är du dumt, du är kapten Adelaide Brook!
"Dödsannons: Kapten Adelaide Brook, född 1999 - död 2059"
- Och Ed! Du är ställföreträdande Edward Gold.
"Dödsannons: Ställföreträdande Edward Gold född 2008 - död 2059"
- Tarak Ital, medecinavdelningen.
"Dödsannons: Tarak Ital, medecinavdelning. Född 2026 - död 2059"
- Sjuksyster Yuri Kerenski.
"Dödsannons: Yuri Kerenski, Sjuksyster. Född 2032 - död 2059"
- Äldre tekniker Steffi Ehrlich.
"Dödsannons: Steffi Ehrlich, äldre tekniker. Född 2021 - död 2059"
- Yngste tekniker Roman Groom.
"Dödsannons: Roman Groom. Född 2034 - död 2059"
- Geolog Mia Bennett.
"Dödsannons: Mia Bennett, geolog. Född 2032 - död 2059"
- Du är bara 27 år gammal.
- Som jag sa, Doctor, alla känner våra namn.
- Oh...de kommer aldrig att glömma dem.
- Vilket datum är det idag?
- Vad är det? Tala om det exakta datumet för mej.
- 21 november 2059.
" Marskatastrof. Bowie bas ett utplånad. En värld i sorg. Atomsprängningskrater - 21 november 2059"
- Just det.
- Ok. Bra. - Är det något som är fel?
- Vad är det som är så viktigt med min ålder?
- Jag borde...gå.
- Jag...borde verkligen gå.
- Jag är ledsen. Jag är ledsen av hela mina hjärtan.
- Men det är en av de väldigt få stunder då jag inte har något val.
"Marskatastrof"
- Det har varit en ära.
- Verkligen, en...väldigt stor ära att träffa er alla.
- De Marsianska pionjärerna.
- Åh, tack.
- Ah!
- Gadjet-gadjet!
- Tack.
- Det är de andra två. Vänta lite...
- Margret Cain och Andrew Stone.
"Dödsannons: Margret Cain. Född 2028 - död 2059"
"Dödsannons: Andrew Stone. Född 2025 - död 2059"
- Maggie...
- ...om du vill träffa den enda nya människa som du kommer att se de kommande fem åren...
- ...så är det bäst att du kommer och tar en titt.
- Vad var det?
- Ohh, jag borde verkligen gå.
- Detta är centralen. Biodomen, rapportera omedelbart.
- Visa Biodomen för mej.
- De interna kamerorna är nere.
- Visa mej de exteriöra.
- Jag går dit.
- Doctor, du följer med mej. - Jo...jag är ledsen, ehm...
- Jag skulle gärna hjälpa till men jag är på väg att gå, genast.
- Ta hans rymddräkt, lås in den. Detta började direkt när du kom så du går ingenstans.
- Förutom med mej.
- Gadjet-gadjet!
- Vad är det som är så viktigt med Mias ålder?
- Du sa att hon bara är 27, varför spelar det någon roll? Vad menade du?
- Näh, jag bara...öppnade min mun och ord kom ut. De var rätt obegripliga.
- Det ska du veta.
- Tack, doktorn. - När som helst, Doctor.
- Gadjet-gadjet!
"- Jag hatar robotar. Sa jag det?"
- Jo, och han är inte så förtjust i dej.
- Vad är det för fel på robotar?
- Det är inte robotarna, det är människorna.
- Som klär upp dem och ger dem knasiga röster. Det är som om ni reducerar dem.
- Jo. En kompis till mej gjorde så att hennes husrobot såg ut som en hund.
- Nåväl hundar, det är annorlunda.
- Men jag anpassade Gadjet utifrån arbetsrobotarna. De sakerna är enorma!
- De byggde det här stället när skalet sänktes ner från omloppsbanan. De har en styrkkapacitet på 15 ton per...
- Kanalen är öppen för nödvändig kommunikation endast!
- Förlåt.
- Jag älskar de där robotarna.
- Jag har läst alla dessa saker om dej, kapten Adelaide.
- Men en sak sa de aldrig. Var det värt det? Uppdraget?
- Vi har fått utmärkta resultat från jordproverna.
- Nej, men alltihop.
- För de säger att du offrade allt.
- Vigde hela ditt liv åt att komma hit.
- Det har varit kaos där hemma.
- 40 långa år.
- Klimatet, ozonet, oljeapokalypsen.
- Vi nådde nästan utrotning.
- För att sedan flyga över det...
- ...för att stå på en värld utan rök, där den enda raka linjen är solljuset...
- Ja, det är värt det.
- Ahh! Det är den Adelaide Brook jag alltid velat träffa.
- Kvinnan med stjärnljus i sin själ.
- Vad är det där?
- Det är Maggie. - Rör henne inte!
- Jag känner till rutinen. Maggie, kan du höra mej? Det är Tarak. Maggie?
- Det är ok. Hon andas fortfarande. Hon lever.
- Yuri, jag har Margret Cain, huvudskada. Jag behöver ett fullständigt medecinpaket.
- Uppfattat. Medecinpaketet är på väg.
- Jag ska hjälpa till!
- I kaptenens frånvaro bestämmer du, Sir! Du måste stanna i Domen!
- Rör henne inte, använd handskarna!
- Gör som han säger.
- Ta henne till sjukstugan.
- Sätt henne i isolering.
- Vi fortsätter till Biodomen. Tarak, du följer med mej, Yuri kan ta hand om henne.
- Ed, gå tillbaka. Gadjet, stå vakt, håll ett öga på området.
- Gadjet-gadjet!
- Kapten, du kommer att behöva mej.
- Andy är den enda andra besättningsmedlemmen här ute och om det där inte var en olycka...
- ...så har han blivit galen.
- Du har övergivit din post. Se det som en officiell varning. Gå nu tillbaka till arbetet.
- Doctor?
- Kapten. Det ljudet vi hörde från Biodomen... Jag har kört det genom en diagnostisering.
- Enligt datorn är det...är det Andy.
"- Det registreras som ett röstavtryck av Andy Stone."
- Uppfattat.
- Dubbelkolla, tack. - Lufttrycket är stabiliserat.
- Andrew? Andrew Stone? Det är kapten Brook.
- Andy, rapportera. Jag behöver se dej. Var är du?
- Varsågod.
- Vad är det för apparat?
- En skruvmejsel.
- Är du doktorn eller vaktmästaren?
- Jag vet inte, det låter som mej. Universums underhållstekniker.
- Du, stannar med mej. Gå inte ur mitt synhåll. Tarak, gå till den södra utgången. Se till att den är intakt.
- Ja, ma'am.
- En verklig bedrift.
- Den första blomman på Mars på 10.000 år.
- Och ni odlar grönsaker!
- Det finns redan de som planerar för julmiddagen.
- Förra året var det frystorkat protein, i år vill de ha äkta vara.
- Ändå, för all del. Julen.
- Om vi måste.
- Ni har fåglar!
- Det är en del av projektet, att hålla nere insektsantalet.
- Ett bra tecken.
- På vilket sätt?
- Tja, de lever fortfarande.
"- Kapten, goda nyheter."
- Det är Maggie. Hon är vaken. Hon är tillbaka.
- Hej! Hur är det med dej, soldat?
- Ta det bara lugnt.
- Kan du minnas vad som hände?
- Jag bara...
- ...arbetade.
- Sedan vaknade jag...vaknade jag här.
- Hur är det med Andy? Vi kan inte hitta honom.
"- Var han ok?"
- Jag vet inte. Jag bara...
"- Om du minns något, låt mej veta det direkt."
- Yuri, vet hon hur hon hamnade i tunneln?
- Och håll komradion fri.
"- Allt går igenom mej, förstått?"
- Kom igen. Släpp ut mej härifrån. Jag mår bra, är bara lite omtöcknad.
- Du känner till reglerna. 24 timmar.
- Andy?
- Andy!
- Där är du ju.
- Är du ok?
- Andy...
- Andrew. Se på mej.
"- A tam uzhe sploshniye zatradi poshli. No ya yemu i govoryu. Ty shto opyat..."
- Är det din bror?
- Det är bara en repris. Solvindarna är fortfarande uppe.
- Mår du bra?
- Ja, bara...du vet...
"- Govoril yemu skolko raz uzhe. Nichego ne pomogaet..."
- Han får mej att skratta, dock.
- Det är hans make. Han spenderar pengar som...en idiot!
- Förra året, till Mikahils födelsedag, sa han; "Köp inget till mej".
- "Låt oss spara pengar."
- Georg säger; "Visst, ok".
- När hans födelsedag kommer så visar det sej att Georg har köpt en bil till honom!
- Den bästa i sitt slag.
- Och saken är den att han använde Mikhails kreditkort.
- Så Mikh säger; "Det betyder att jag har köpt den till mej själv!"
- Georg säger; "Det är tanken som räknas".
- Var bor han?
- Precis utanför Dagestan.
- Var ligger det?
- Vid Kaspiska havet. Här får du se...
- Vid havet. - Tja tekniskt sett är det mer en sjö.
- Jorden är så mycket vatten.
- Jo...
- Se bara på henne. 65 miljarder mil bort.
- Den har så mycket skönhet.
- Vi skulle tycka om den världen.
- Det här är sjukstugan, vi har en situation. Maggies tillstånd har...
- Jag vet inte, jag vet inte vad det är.
- Det är vatten, som bara...flödar ut.
"- Yuri, lugna ner dej."
- Tala bara om för mej vad som hänt med henne.
- Skinnet har...typ spruckit runt munnen.
- Och hon utsöndrar vatten, som om hon drunknar.
- Tarak, det här området är farligt. Vi går tillbaka.
- Tarak?
- Tarak! - Var var han?
- Yuri, håll henne inspärrad. Lås dörren maximalt. Jag är på väg!
- Andy...låt honom bara vara.
- Gå bort från honom. Snälla gå bort från honom. - Jag kan hjälpa till, jag lovar. Lämna det bara åt mej.
- Andy snälla, ta bort din hand ifrån honom... - Jag beordrar dej att sluta!
- ...och lyssna på mej. - Sluta eller så skjuter jag!
- Såja...
- ...det är bättre. Hmm?
- Så...du måste vara Andy.
- Hej.
- Vi måste sticka.
- Sätt låsen på maximalt!
- Vad i h-lvete?
- Det där är inte Maggie. Vad har hänt med henne?
- Yuri, vad ÄR hon?
- Kapten, vi behöver dej här borta.
"- Säg mej bara att Maggie är tyglad."
- Kan du bekräfta, Ed?
- Bekräftat.
- Hon är inlåst.
"- Håll övervakning tills jag kommer tillbaka."
- Och stäng av all vattentillförsel. Alla rör och utlopp, förbruka inget.
"- Har ni förstått det, allihop? Det är en order. Drick inte vattnet."
- Rör inte ens vid det. Inte en droppe.
- Kan du prata?
- Människor består av 60% vatten, vilket gör dem till perfekta värdar.
- För vad?
- Jag vet inte. Det kommer jag aldrig göra...
- För att jag måste gå.
- Vad än som har börjar här kan jag inte se till slutet.
- Det kan jag inte.
- Den här är lufttät va?
- Och därför också vattentät. - Det beror på hur smart vattnet är.
- De kortsluter systemet.
- Överge skeppet!
- Doctor, vi har inte tid till det!
- De kan springa fortare än vi. Vi behöver en skjuts!
- Hallå där!
- Gadjet-gadjet!
- Ställ dej på efter mej! - Den där saken går 3km/h!
- Inte nu längre! Lita på mej!
- Gadjet-gadjet!
- Fortsätt gadjet!
- Den centrala Domens luftlås har Hardingerförseglingar. Det finns ingen chans att de kan ta sej in.
- Kom igen! Kom igen!
- Gadjet-gadjet! - Skynda på! Skynda på! Skynda på!
- Jag trodde att du avskydde robotar! - Det gör jag!
- Vi är säkra. Den är hermetiskt tillsluten. De kan inte komma in.
- Vatten är tålmodigt, Adelaide. Vatten väntar bara.
- Det slipar ner bergstoppar, bergen, hela världen.
- Vatten vinner alltid. Häng på!
"- Biodometunneln är förbjudet område. Andy och Tarek är infekterade..."
- Jag upprepar infekterade. Ta inte kontakt. Och om de gör minsta rörelse...
"- ...tala om det för mej. Jag går till medecindomen."
- Jösses, vad det är långt. Ni skulle kunna ha nytta av cyklar på det här stället.
- Varje kilo i vikt innebär tre ton bränsle. - Jo, jag vet.
- Men...cyklar!
- Har den där dörren någon Hardingerförsegling?
- Nej, bara vanlig.
- Då så fort hon rör sej mot dörren evakuerar vi. Är det uppfattat?
- Pulsen är låg. Den elektriska aktiviteten i hjärnan verkar gå på högtryck.
- Kan hon prata?
- Vet inte. Hon pratade innan vi upptäckte förändringen men...
- Maggie, kan du höra mej? Vet du vem jag är?
- Din befallningsman, kapten Adelaide Brook.
- Kan du tala om för mej vad som hände?
- Hoorghwall in schtochman a-a-ahn warrellinsh och fortabellan iin hoorgwahn?
- Vilket språk är det?
- Urgammal nordmarsianska.
- Var inte fånig.
- Det var som om hon kände igen det.
- Och hennes ögon är annorlunda.
- De är klara. Som om hon är mer mänsklig.
- Inte nära nog, tycker jag.
- Var får ni erat vatten från? - Isfältet.
- Det var därför vi valde kratern. Vi är ovanpå en underjordisk glaciär.
- Tonvis av vatten. Toppen.
- Men varenda droppe filtreras. Det är kontrollerat. Det är säkert.
- Det verkar så, ja!
- Om något blev fryst där...en viruslivsform, hållen i isen i alla år...
- Titta på hennes mun. Helt svartnad, som om där är någon sorts klyvning.
- Saken, vad det än är, gömmer sej inte bara i vattnet, det skapar vatten.
- Tala om för mej vad du vill.
- Hon tittade på skärmen.
- På Jorden. Hon ville ha Jorden. En värld full av vatten.
- Kapten, följ mej.
- Jag är ledsen men det är en okänd infektion och den sprids. Det kräver handlingsprotokoll 1.
- Tror du inte jag vet det?
- Jag tycker att du behöver påminnas.
- Jo.
- Tja, jag är åtminstone bra till något. - Då och då.
- Det är nästan en komplimang.
- Omständigheterna måste vara allvarliga.
- Förlåt, förlåt men...handlingsprotokoll 1, det betyder evakuering, va?
- Vi åker hem.
- Detta är kapten Brook. Jag förklarar handling 1, jag upprepar detta till alla besättningsmedlemmar...
"- ...detta är handling 1 med omedelbar verkan."
"- Evakuera basen."
- Jag packar centraldatorn. Mia, reducera ner lastrummet ner till nödvändigheter. Roman, res på dej!
- Men vi kom så här långt! - Gadjet-gadjet!
- Och du kan kyssa adjö till den där roboten. Den är för tung. Stuva in den i förrådet och skynda på!
"- Steffi, vad är dina beräkningar av skyttelns livsduglighet?"
- Det är en niomånader lång flygning. Det kommer att ta oss minst tre timmar att lasta det vi behöver.
"- Ni får 20 minuter. Och ge mej en rapport på Andy och Tarak."
- De är fortfarande i Biodometunneln. De står bara där. Som om de väntar.
- Håll ett öga på dem. Och gör de 20 minuterna till 15.
- Ed, ställ in skytteln, gå direkt till uppskjutningsstatus.
- Jag gör det nu. - Hur blir det med Maggie?
- Hon stannar kvar, vi har ingen möjlighet att tygla henne ombord.
- Stäng ner det här stället. Jag vill ha strömmen riktad till skytteln.
- Naturligtvis, det enda problemet är...
- Tack, Doctor. Din rymddräkt blir återlämnad och lycka till.
- Problemet är att den här saken är smart.
- Den infekterade inte fåglarna eller insekterna i Biodomen, den valde människorna. Ni blev valda.
- Och jag sa till dej, Adelaide, att vatten kan vänta.
- Tarak förändrades direkt men när Maggie blev infekterad så förblev den gömd inuti henne.
- Utan tvekan så att det kunde infiltrera den centrala Domen. Vilket betyder...
- Vem som helst av oss kan redan vara infekterad. Vi har alla druckit samma vatten.
- Och om ni tar det tillbaka till Jorden...
- En droppe. Bara en droppe.
- Men...vi förmodar endast infektion.
- Om vi kan ta reda på hur den här tog sej igenom, när den tog sej igenom...
- Yuri, fortsätt med handling 1. Jag ska inspektera isfältet.
- Just det. Jag borde ge mej av.
- Jag borde äntligen ge mej av.
- Yuri, min gamle vän. Det finns ingen mening med att jag ser isfältet.
- Ingen mening alls.
- Nepp.
- ADELAIDE!
- Allt jag säger är cyklar. Små, hopfällbara cyklar, väger inte ett dugg.
- Jag är ledsen.
- Även om hon kommer förbi medecindomen så kommer hon...
...aldrig förbi Haringerförseglingarna i den här änden, eller hur?
- Vi fortsätter att säga det, ja.
- Kameran är nere.
- Vi har förlorat henne.
- Det berättas historier om Mars från svunna tider.
- Om en fin och nobel ras som byggde ett imperium av snö.
- Iskrigarna.
- Jag har inte tid med historier.
- Kanske fann de något där nere.
- Använde sin makt och sin visdom till att frysa det.
- Doctor! Vi måste hitta någon sorts förändring i vattenprocessen. Vi måste datera infektionen.
"Åtkomst nekad"
- Du ser inte ut som någon fegis.
- Men allt du velat göra är att ge dej av.
- Du vet så mycket om oss. - Tja, ni är berömda.
- Det är som om du vet mer.
- Detta ögonblick, detta specifika ögonblick i tiden, det är som...
- Jag menar, det är bara en teori, vad vet jag? Men...
- Jag tror...att vissa ögonblick i tiden är fixerade.
- Pyttesmå, dyrbara ögonblick. Allt annat är föränderliga, vad som...
- ...helst kan hända, men de specifika ögonblicken, måste kvarstå.
- Den här basen, på Mars, med dej, Adelaide Brook, detta är ett viktigt ögonblick.
- Det som händer här måste alltid hända.
- Vilket är...?
- Jag vet inte.
- Jag tror att något underbart händer.
- Något som startade för 50 år sedan. Inte sant?
- Jag har aldrig berättat det för någon.
- Du berättade det för din dotter.
- Och kanske, en dag, berättar hon historien för sin dotter.
- Dagen då Jorden blev stulen och flyttades över universum.
- Och du...
- Jag såg Dalekerna.
- Vi tittade upp. Himlen hade förändrats.
- Alla sprang och skrek och min far tog tag i mej...
- Stanna här! Rör dej inte!
- Jag måste gå ut.
- Jag ska hitta din mor, men jag kommer tillbaka. Det lovar jag dej.
- Jag kommer tillbaka.
- Jag såg honom aldrig mer.
- Inte heller min mor. De hittades aldrig.
- Men ute på gatorna var det panik och bränder.
- Jag gick till fönstret...
- ...och där i skyn...
- ...såg jag den, Doctor,...
- ...och den såg mej.
- Den stirrade på mej. Den såg rakt in i mej.
- Och sedan...
- ...flög den helt enkelt bort.
- Jag visste den natten, jag visste att jag skulle följa efter den.
- Men inte för hämnd. - Vad skulle det vara för mening med det?
- Det är det som gör dej enastående. Och det är så du skapar historia.
- Vad menar du?
- Föreställ dej det, Adelaide.
- Om du startade en resa som tar mänskligheten hela vägen ut till stjärnorna.
- Det börjar med dej.
- Och sedan din dotterdotter, du inspirerar henne...
- ...så att om 30 år, är Susie Fontana Brook pilot för det första ljushastighetsskeppet till Proxima Centauri.
"Susie Fontana Brooke Första ljusfartsskeppet. Stolt arv."
- Och sedan överallt.
- Med hennes barn och hennes barnbarn som smider vägen...
- ...mot Drakstjärnan, Vinterdrottningens Celetialbälte, kartan över vattenormsmaskhålen...
- En dag kommer en Brook att bli kär i en tandorisk prins, vilket är början på en helt ny ras.
- Men allt börjar med dej, Adelaide.
- Från 50 år tillbaka i tiden, till just nu, idag.
- Föreställ dej det.
- Vem är du?
- Varför talar du om det här för mej?
- Doctor? Varför tala om det för mej?
- Som tröst.
- Andy Stone. Han loggade in igår.
"- Underhållsloggen, 21:20, November 2059."
"- Det tredje vattenfiltret är trasigt."
"- Och ser man på, reservdelarna som de skickade passar inte. Vilken överraskning!"
"- Klart slut."
- Ett filter. Ett ynkligt litet filter och sedan syndafloden.
- Men det betyder att infektionen kom idag!
- Och vattnet cirkuleras bara ut från Biodomen efter en vecka.
- Resten av oss kan inte vara infekterade. Vi kan ge os av!
- Ed, vi är gröna!
"- Hur har vi det?"
- Skytteln är aktiv, första etappen!
- Jag har inte tid att forsla proteinpaketen. Om ni vill ha mat så måste ni bära dem för hand.
- Börja lasta! Genast!
- Du hade rätt, Doctor. - Om vaddå?
- Cyklar!
- Ha!
- Ta dej till ditt skepp nu. Jag räddar mina mannar, du räddar dej själv.
- Jag vet vad detta ögonblicket är. Det är det ögonblick vi flyr, så stick.
- Hur många behöver vi?
- Allihopa, stanna...
- Det är 30, låst fast. Roman, hur är det med dej?
- Proteinpacket 30 till 36.
- Steffi, strunta i de mittersta behållarna. Vi behöver inte dem.
- Enheter 41, 42 och 43.
- Enhet 41 är här.
- Roman, försök att kondensera syremembranen. Vi kan förlora 4,5 kilo. Snabbare, kom igen!
- Ed, hur är det med bränsleströmmen?
- Den svalnar om cirka 30 sekunder.
- Vad f-n är det där oväsendet?
- Mia, ni där, håll tyst!
- Det är modulsensorerna.
- Yttre 12. Kamerorna är nere, men det är tryck ovanpå modulen. Två signaler rakt ovanför oss.
- Betyder det...
- ...att de är på taket?!
- Hur kunde de komma in i Domen?
- De använde underhållsschakten.
- Schakten är öppna och de har inga rymddräkter.
- De andas vatten.
- Men de skulle frysa.
- De har den där interna klyvningen.
- Men vi är säkra, de kan inte ta sej igenom, eller?
- Kan de det?
- Det här stället är lufttätt!
- Kan det ta sej igenom? Ed?
- Kan det ta sej igenom? - Jag vet inte!
- Vatten i sej självt är inte flyttbart, men det har ett visst motstånd.
- Allihop, lyssna på mej!
- Det är tre meter av kombinerat stål där uppe.
- Vi behöver alla proteinpaket annars så kommer vi att svälta, så fortsätt att jobba!
- Roman! Håll koll på taket!
- Ed, gå till skytteln och starta upp den.
- Jag kan bära mer än de här, kapten.
- Det är en order!
- Kapten.
"Marskatastrof - Bowie base ett förintad"
"Låst"
"- Tillträde förbjudet"
"- Tala om för mej vad som händer."
- Jag vet inte.
"- Jo, det gör du."
- Tala om det för mej nu.
"- Du borde vara med de andra." - Tala om det för mej!
- Jag skulle kunna öka trycket i den där luftslussen och krossa dej.
"- Fast det kommer du inte att göra."
"- Du kunde ha skjutit Andy Stone, men det gjorde du inte."
- Jag älskade dej för det.
- Föreställ dej...
- Föreställ dej att du visste något...
- Föreställ dej att du befann dej någonstans, jag vet inte, i Pompeii.
"- Föreställ dej att du var i Pompeii." - Vad f-n har det med saken att göra?
"- Och du försökte att rädda dem..."
- ...men genom att göra det så gör du så att det händer.
- Allt jag gör...gör så att det händer.
- Kapten, vi behöver dej genast!
"- Jag är fortfarande här."
"- Du vidtar handling 1."
"- Det finns ytterligare fyra standard- handlingsprocedurer, och handling 5 är...?"
- Detonation.
"- Det sista alternativet."
"- Ett kärnkraftsaggregat i hjärtat av mittendomen."
"- Idag, den 21a november 2059..."
"- ...aktiverar kapten Brook det aggregatet..."
"- ...och tar basen och alla sina besättningsmän med sej."
"- Ingen vet någonsin varför."
"- Men du räddade Jorden."
"- Det är det som inspirerar din dotterdotter."
"- Hon tar erat folk ut i galaxen..."
"- ...för att du dör..."
"- ...på Mars."
"- Du dör, idag."
"- Hon flyger där ute..."
"- ...som om hon försöker träffa dej."
(- Jag kommer inte att dö.)
- Jag vägrar.
"- Men din död skapar framtiden."
(- Hjälp mej.)
- Varför vägrar du att hjälpa till, Doctor? Om du vet allt detta, varför kan du inte ändra på det?
"- Jag får inte."
- Varför kan du inte hitta ett sätt?
- Tala om det för mej, jag vet inte...visa mej. "Adelaide, jag lovar, jag kan inte. Jag är ledsen...
"- ...men jag kan inte!"
"- Ibland kan jag, ibland gör jag det, i de flesta fall så räddar jag någon..."
"- ...eller vem som helst."
"- Men inte dej."
"- Du undrade hela ditt liv varför Daleken skonade ditt liv. Jag tror att den visste."
"- Din död är fixerad i tiden, för alltid."
"- Och det är rätt."
- Du kommer också att dö här.
"- Nej."
- Vad kommer att rädda dej?
"- Kapten Adelaide Brook."
"Låst"
"Olåst"
- Banne dej!
- Vatten! Vi har vatten!
- Kapten! Backa!
- Backa! Kapten!
- Rör inte vid det!, Roman. Backa!
- Backa! Gå bort från vattnet!
- Allihop, vi överger den här sektionen. Ta er till skytteln!
- Yuri, ta täten. Sektion B-korridoren, nu.
- Ta den där! Och den!
- Stäng den!
- Yuri, rörde vattnet vid dej?
- Jag är säker.
- Rörde det vid dej? Yuri!
"Rörde vattnet vid dej? - Jag är grön...Jag är torr!"
- Allihop, sektion B är borta. Lyssna på mej!
"- Ta alla paket som ni kan, vi går runt. Vi tar oss ut via sektion F."
"- Överför all syreunderhåll till sektion F. Mia, du kan ta den rödrandiga lagret."
- Och skynda på!
"- Steffi, backa!"
- Steffi, håll dej borta.
"- Backa! Steffi! - Backa bara, Steffi!"
- Backa! Du är säker där inne. Stäng dörren! Stäng dörren!
- Steffi, vi kommer och hämtar dej, ok? Vi kommer och hämtar dej.
- Steffi!
- Kapten!
- Vi öppnar åtkomstpanelen.
"- Vi hämtar ut dej bakvägen."
- Gå ut härifrån, sätt fart!
- Kapten, det är inne!
"- Steffi! Steffi, backa!"
"- Vi kommer, Steffi. Steffi, håll ut!"
"- Åtkomstpanelen är sammansmält, Kapten."
"- Vi kan inte öppna den."
"- Vi kan inte komma igenom." "- Hela taket öppnas!"
"- Jag kan inte röra mej!"
"- Hej, mamma. Hej, Mars!"
"- Säg hej."
"- Pappa sa att det känns...över..."
"- Jag frågade varför inte. Vi kan ju åka med tåget..."
- Steffi! Kan du höra mej?
- Åh, herregud!
"- Kan du prata med honom?"
- Ut! Ta er ut!
- Ed, vi går runt den långa vägen. Hur är läget?
- Alla system är på, 100%. Inte en enda försening!
- Oroa dej inte kapten. Vi kommer att flyga!
"- Jag behöver luft igen. I sektion F."
"- Genast, allihop..."
"- Låser kammare tre. Låser kammare fyra."
"- Fortsätt att titta!"
"- Port fem är öppen!"
"- Port sex är öppen!"
- Fort, kom igen!
- Roman, kom igen, följ mej!
- Det är bäst att du går.
"- Stå inte bara där, rör på dej!"
"- Det är verkligen bättre att ni går utan mej."
- Jag är ledsen, kapten.
- En droppe.
- Roman!
- Lämna honom, kom igen!
"- Vi kan inte bara lämna honom! - Kom!"
"- Släpp mej! Roma-a-a-a-a-a-an!"
"- Kapten. Skytteln är borta." - Vad f-n menar du?
"- Äventyrad. Det var Maggie."
"- Ta dej därifrån!" "- För sent."
- De vill ha detta skeppet för att ta sej till Jorden.
- Jag har inget val.
"- Jag hatade det, Adelaide."
- Det här j-vla jobbet. Oohh!
"- Du gav mej aldrig en chans."
"- Du kunde aldrig förlåta mej."
- Vi ses.
- Vi förlorar syre!
"- Skrovet är trasigt!"
- Jag är inte bara en Time Lord, jag är den siste Time Lorden.
- De kommer aldrig att komma tillbaka, inte nu.
- Jag har en TARDIS. Samma gamla liv, den siste av Time Lorderna.
- Och sedan dog de, tog allt med sej.
- Verklighetens väggar stängdes, världarna förseglades.
- Borta för alltid.
- Time Lorderna höll ett öga på allt. Det är borta nu.
- Fallna. Men de dog, Time Lorderna! Allihop, de dog.
- Jag är den siste av Time Lorderna.
- Mia, ta det här tätningsmedlet och laga den där riggen.
- Yuri, öppna nödsyret.
- Adelaide, sitt inte bara där!
- Det var bättre! Domen har fortfarande integritet.
- Tre meter kombinationsstål. Tillverkat i Liverpool, magnifikt hantverk.
- Det kan inte stoppas. Dö inte med oss!
- Nej. För någon sa nyligen till mej att jag skulle dö.
- De sa att han kommer att knacka fyra gånger, och jag tror att vet vad det betyder...
- ...och det betyder inte just här just nu!
- För jag hör ingen som knackar, gör du?!
- Tre knackningar är allt du får!
- Vatten och elektricitet, är en dålig kombination!
- Vad har vi mer?
- Men det finns inget sätt att bekämpa dem på.
- Värme!
- De använder vatten, så vi kan använda värme!
- Det hjälpte mot Iskrigarna och syndafloden. Öka klimatkontrollerna, ångkoka dem!
- Men du sa att vi dör!
- För framtiden, för mänskligheten!
- Ja, för att det finns lagar. Det finns tidslagar.
- En gång i tiden fanns det ett folk som bestämde de lagarna, men de dog.
- De dog allihop.
- Vet du vad det lämnar kvar? Mej!
- Det har tagit mej alla dessa år för att inse, att tidslagarna är mina!
- Och de ska lyda mej!
- Klimatkontrollerna är borta!
- Förlåt, Doctor, det verkar som om historien har andra planer.
- Jag är inte slagen än! Jag ska gå ut!
- Värmeregleraren.
- Nej, inte slagen, inte slagen!
- Ni har rymddräkter i nästa sektion.
- Vi kämpar inte bara mot syndafloden, vi kämpar mot själva tiden.
- Och jag ska vinna!
- Något händer med glaciären.
- Tänka, tänka, tänka, tänk! Vad har vi?
- Inte nog med syre. Proteinpaket. Värdelöst!
- Glaciär, glaciär mints, minty, Monty, molto bene, bunny, Bonny, bish-bash-bosh! Baaaaaaah!
- Rummet, rummet. Titta på rummet! Sektion F, vad finns i sektion F?
- NÅGON???
- Inget, det är bara ett förråd.
- Som förvarar vad?
- Jag vet inte, vädertaggar, robotar, atomklämmor.
- Atomklämmor? Atomklämmor?! Vem behöver atomklämmor?
- Jag älskar en rolig robot!
- Gadjet-gadjet!
- Du tar den. Duktig pojke! - Gadjet-gadjet!
- Då kör vi! - Gadjet-gadjet!
- Kom igen, kom igen!
"- Genomför kaptenprotokollet." - Adelaide? Vad gör du?!
- Åh, herregud! Handling 5!
- Om jag måste strida mot dej också så ska jag det.
"- Atomanordning är nu aktiv och laddad."
- Sätt iväg!
- Gadjet-gadjet!
- Fortareeeeeeeeeeeee!
"- Atomanordning ingår nu i slutfasen."
- Gadjet-gadjet!
- Och vi är inne!
- Gadjet-gadjet!
- Ska inte någon tacka mej?
- Han har tappat sin signal. Han vet inte var han är.
- Det är mitt hus.
- Fattar ni inte?
- Detta är 21a november 2059.
- Det är samma dag på Jorden.
- Och det snöar. Jag älskar snö.
- Vad är den där saken?
- Den...är större...
- Jag menar, att den är större på insidan!
- Vem f-n är du?
- Se efter henne.
- Ja, ma'am.
- Du räddade oss...
- Tänk bara...
- Din dotter, och din dotters dotter. Du kan träffa dem igen.
- Familjeträff!
- Men det är meningen att jag ska vara död.
- Inte nu längre.
- Men...
- Susie...
- Min dotterdotter.
- Den person som hon är menad att bli...
- ...kanske inte existerar nu.
- Nah! Kapten Adelaide kan inspirera henne ansikte mot ansikte.
- Olika detaljer, men historien är den samma.
- Du kan inte veta det.
- Och om min familj förändras...
- ...skulle hela historien kunna förändras.
- Mänsklighetens framtid.
- Ingen borde ha så mycket makt.
- Tufft läge.
- Du borde ha lämnat oss där.
- Adelaide, jag har gjort den här sortens grej förut.
- På små sätt. Räddat några små människor.
- Men aldrig någon så viktig som dej. Oh, jag är bra!
- Små människor?
- Vaddå, som Mia och Yuri? Vem bestämmer att de är så oviktiga? Du?
- Under en lång tid nu, har jag trott att jag bara var en överlevare, men det är jag inte.
- Jag är vinnaren.
- Det är den jag är.
- Den segrande Time Lorden.
- Och det finns ingen som kan stoppa dej?
- Nej.
- Detta är fel, Doctor.
- Jag struntar i vem du är. Den segrande Time Lorden är fel.
- Det avgör jag.
- Nu är det bäst att du går hem.
- Oh, det är igenbommat. Du har varit bortrest.
- Men det är lätt fixat.
- Varsågod.
- Finns det inget du inte kan göra?
- Inte nu längre.
"Dödsannons: Kapten Adelaide Brook Född 1999 - död 2059"
"Brook dog på Mars"
"Brook dog på Jorden"
"En överlevnadsberättelse - Brook räddade Jorden"
"Susie Fontana Brook - mormoderns arv intakt"
- Jag struntar i vem du är.
- En segrande Time Lord är fel.
- Jag har gått för långt.
- Är detta det?
- Min död?
- Är det dags?
- Nej.
- Ha ha ha ha!
Kommer snart
- Varje natt, Doctor, har vi mardrömmar.
- Men det sades mej att han ska knacka fyra gånger.
- För att en skugga faller över skapelsen.
- Något ofantligt stirrar i mörkret.
- Jag kommer att dö.
Julen 2009
- Mitt namn är the Master.
- Mörkret förebådar endast en sak...
- Slutet på själva tiden.
Tidens ände
Till minne av Berry Letts 1925 - 2009