Eşti bucuroasă?
Aşteaptă.
Poţi păstra un secret?
Pentru că eu pot.
Ani întregi, am păstrat cel mai mare secret cu putinţă.
Dar asta e pe cale să se schimbe.
Totul e pe cale să se schimbe.
THE FORGOTTEN Sezonul 1 Episodul 15
Traducerea şi adaptarea: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Mulţumiri www.addic7ed.com
Bună.
Mulţumesc că ai venit.
Părea urgent. Ce se petrece?
Geniştii au fost chemaţi
să verifice o cutie cu muniţie găsită de nişte adolescenţi.
Dar în loc de un dispozitiv explozibil,
au găsit un craniu şi câteva oase.
După examenul preliminar al medicului legist,
oasele sunt ale unei fete cu vârsta între şapte şi nouă ani.
A murit cu vreo trei - şase ani în urmă.
Crezi că ar putea fi fiica mea.
Oasele erau învelite într-o jachetă roz.
Asta purta în ziua când a fost răpită.
Jacheta este procesată acum,
iar legistul ia o mostră de ADN de pe oase
ca să o compare cu cea pe care o avem de la tine.
Au mai găsit şi altceva în cutia cu muniţie?
Da, însă nu are nicio logică.
O minge din cauciuc, nişte cuvinte încrucişate,
un sodoku şi un breloc în formă de buburuză.
Niciunul dintre acestea nu-i aparţinea lui Lucy.
Ştiu că Poliţia din Chicago va dori să nu mă implic în caz.
Dar amândoi ştim că nu o vei face.
Aşa că i-am convins să îţi accepte ajutorul.
Tyler ar trebui să-l sune pe legist
şi să stabilească o întâlnire când să studieze craniul,
iar eu îţi voi aduce copii după probe.
Mulţumesc, Grace.
Am lucrat cât de repede puteam.
Nu înseamnă că e ea.
Da, poate din întâmplare victima şi Lucy seamănă.
N-ar fi prima oarÄƒ cÃ¢nd schiÅ£a mea seamÄƒnÄƒ cu doi oameni.
ÃŽncÄƒ nu ÅŸtim nimic. SÄƒ ne concentrÄƒm asupra cazului.
Să începem refăcându-i paşii.
Cum? Are opt ani.
Poate îi plăcea matematica sau pizza cu ardei în plus,
sau culoarea roz, sau să meargă la zoo,
să le dea nume animalelor...
Copiii au o viaţă la fel de plină ca oricine altcineva.
Şi sunt sigură că va vorbi cu noi.
Dar până ce o va face, cum procedăm?
Ne concentrăm asupra ucigaşului.
Folosim indiciile despre el ca să o găsim pe ea.
Îl găsim pe el, apoi aflăm numele ei.
Da, fostul poliţist din mine spune că tipul voia să găsim oasele.
Riscând să fie prins?
Tocmai asta este. Nu crede că va fi prins.
Oasele au câţiva ani vechime. De ce să le scoată acum la lumină?
Nu vom avea răspunsul până nu vom afla mai multe despre el.
Şi cum vom face asta? Nu ne-a lăsat CV-ul lui.
Da, însă a lăsat cutia de muniţie şi obiectele din ea.
Ce-a ales ne spune multe despre el sau despre victimă.
Serios? O minge din cauciuc?
Şi locul unde a fost lăsată poate fi un indiciu.
- Candace, caută în pădure... - Bine. Pot verifica şi cutia.
Tyler, vezi dacă determini
- de unde e brelocul cu buburuză. - Iar eu şi Walt?
- Walter. - Puzzle-urile nu par să provină
dintr-un ziar sau o revistă. Am făcut două copii.
Ne întâlnim aici, mâine.
Bine.
Bună.
Tipul de la magazinul de echipament militar
a spus că aceste cutii de cartuşe costă o nimica toată.
Iar pădurea Poplar nu are nimic deosebit.
E doar o bucată de pământ fără proprietar.
Şi am aflat că buburuzele pot pişca folosindu-şi mandibulele.
Dar despre un breloc cu buburuza? Nimic.
"Mortal"? Şase litere?
"Walter."
Uită-te.
Bine, "GERF" nu e un cuvânt.
Se pronunţă "JERF".
Şi a trebuit să improvizez în câteva locuri.
Poftim. L-am rezolvat pe tot... Corect.
Şi sodoku.
"Mortal"? Şase litere? "Maxine."
În sodoku sunt nişte căsuţe înnegrite,
dar sunt prea multe pentru un număr de telefon.
Uite, în cuvintele încrucişate
literele adiacente vestice formează un cuvânt.
Sunt literele de la stânga căsuţelor negre.
"Literele adiacente vestice"? Tocmai ai inventat expresia?
Da.
Formează un nume.
"Matthew Clarke."
Îi sun pe Alex şi pe Russell.
Locuiam într-o casă.
Îmi place să mă joc în curte.
Dar acele zile s-au încheiat.
Bună.
L-am verificat pe Matthew Clarke, dar nu are antecedente.
Ceva de la laborator?
Nu încă. Îmi pare rău.
Ar trebui să primesc rezultatele în câteva ore.
Vă pot ajuta?
Da. Îl căutăm pe Matthew Clarke.
Junior sau senior?
Cel al cărui nume l-am găsit pe un joc de cuvinte încrucişate
într-o cutie de muniţie.
Junior. Eu sunt. L-am pus acolo.
Să-nţeleg că aţi găsit ascunzătoarea.
Poftim?
Ascunzătoare, ca în "Globoascunzătoare".
Să folosesc cuvinte mai simple?
Mănânci des bătaie?
Ce este "Globoascunzătoarea"?
E un joc pe Internet în care cauţi obiecte.
"Ascunzătorile" sunt cutii.
Sunt lăsate la nişte coordonate GPS
ca jucătorii să le poată căuta.
Deci oricâţi oameni puteau avea acces la cutie.
Asta explică numărul suplimentar de amprente găsite.
E posibil să le dăm de urmă celorlalţi jucători
care au lăsat câte ceva în ascunzătoare?
După ce găseşti ascunzătoarea
publici comentarii pe Internet despre ea,
ca "M.P.A.", "Mulţumesc pentru ascunzătoare".
Deci ce-ai găsit?
Am deschis un cont gratuit pe site-ul de "Globoascunzătoare".
"Sexyartist83"?
Acesta era folosit.
De ce anume ai nevoie ca să deschizi un cont?
Nu de multe. Le dai un nume şi o adresă de e-mail.
Deci ucigaşul putea deschide un cont fictiv
ca să-şi ascundă identitatea?
Am accesat lista de utilizatori
căutându-i pe cei care au comentat după ce au găsit cutia.
În fără de Matthew, au mai publicat doi.
Le-am trimis câte un mesaj întrebând dacă au văzut ceva suspect.
Un utilizator, "Mikeymike", a pus mingea din cauciuc.
Dar nu a văzut nimic suspect.
Un altul, "Bugzilla" a pus brelocul cu buburuză.
Bugzilla a văzut ceva?
Nu a spus, a întrebat doar unde am ascuns "Lăcusta".
Orice ar înseamnă asta.
Ascultaţi, băieţi, m-am gândit.
Jocul ţine de coordonate GPS, nu-i aşa?
- Şi coordonatele au cifre. - Ca jocul de sodoku.
Şi în sodoku 12 cifre sunt marcate.
După coordonatele din sodoku, ne aflăm aici.
Dacă jucătorul de sodoku a lăsat aici o ascunzătoare,
e posibil să nu arate ca o cutie de muniţie.
După site, ascunzătorilor pot arăta oricum.
Da, asta ne e de ajutor.
Îmi plăcea "Faţa Ascunselea".
Stai fără să scoţi un zgomot,
perfect nemişcat.
Cineva s-ar putea afla chiar lângă tine.
Nu ştie că eşti acolo.
Dar m-am ascuns destul timp.
Nu este Lucy.
Nu este fiica ta.
Totuşi... este fetiţa cuiva.
Aţi descoperit ceva?
- Probabil avem coordonate greşite. - Am inspectat tot ce părea în neregulă.
Unde greşim?
În loc de ceva ce pare în neregulă,
poate ar trebuie să căutăm ceva ce se potriveşte aici.
Ce anume?
E o ascunzătoare, dar nu e lăsată de un jucător.
Ci de către ucigaş.
Poliţia din Chicago cercetează zona
şi trece în revistă materialele video de securitate.
Pe bilet nu e nicio amprentă.
Trebuie să aflăm totul despre "Globoascunzătoare".
Coordonatele GPS, cutia. Nimic nu era la întâmplare.
- Se foloseşte de joc. - Şi "A.L.P.M."? Ce înseamnă asta?
L-am întrebat pe Matthew Clarke.
Jucătorii spun "M.P.A." sau "N.A.A." ("n-am atins nimic"),
dar nu "A.L.P.M."
Ştii brelocul cu buburuză? Este o "Lăcustă Plimbăreaţă".
"Lăcustă Plimbăreaţă"?
Când o găseşti în ascunzătoare, trebuie să o iei
şi să o duci în altă ascunzătoare, la depărtare.
Şi cum urmăreşti călătoria "Lăcustei Plimbăreţe"?
Au numere de identificare.
Bugzilla ţi-a spus dacă au văzut ceva în pădure?
I-am trimis mesaj şi a răspuns. E dispusă să ne întâlnim.
De unde ştii că e femeie?
Există şi buburuze masculi?
E trist şi tulburător pentru ei, dar există.
"Voi purta o cămaşă cu buburuze".
Sigur că da. Dar unde?
Mişto. Deşti tu eşti tipul care mi-a găsit "Lăcusta".
Unde ai dat peste ea?
Într-o cutie de muniţie, în pădurea Poplar.
Acolo am ascuns-o.
Înseamnă că încă n-a călătorit.
Trebuie să plece.
Nu putem face asta.
Ar trebui să o puneţi în altă ascunzătoare.
Când iei o "Lăcustă plimbăreaţă", o ajuţi să-şi împlinească menirea.
Şi buburuza mea va ajunge la Hollywood.
Şi o vom ajuta să-şi îndeplinească visurile,
dar acum buburuza ta este folosită drept probă
într-o anchetă de crimă.
Încercăm să aflăm identitatea unei fetiţe.
Când ai lăsat "Lăcusta Plimbăreaţă" ai văzut ceva suspect?
Nu chiar.
Dar când plecam l-am văzut pe un tip venind spre ascunzătoare.
Putea fi doar un alt jucător,
dar era cam ciudat.
Unii dintre noi au probleme.
Îţi aminteşti cum arăta?
Îl recunoşti pe acest bărbat?
Aţi văzut-o pe această persoană?
Da, îl recunosc. A fost aici acum vreo oră.
- A luat nişte plasturi şi monezi. - Ştii cum îl cheamă?
Poate ai datele cărţii sale de credit.
- Trebuie să-i vedem legitimaţia. - Şi eu pe a ta.
William Hollander.
Locuieşte în Chicago de 12 ani.
Şapte ani de financiar la compania "Midwestern Fan".
Burlac. Nu s-a însurat niciodată.
De ce ştii toate astea?
Şi ce caut eu aici?
Trebuie să-ţi punem câteva întrebări
despre cutia de muniţie găsită în pădurea Poplar.
Înăuntru erau craniul şi oasele unui copil mic.
Şi ce legătură are asta cu mine?
Avem un martor care a făcut legătura între tine şi cutia de muniţie.
Ştii ceva despre oase?
Nu am avut nicio legătură cu asta.
Am găsit ascunzătoarea şi apoi m-am dus acasă.
Toţi cei care o găsesc ar trebui să lase ceva.
Tu ce-ai lăsat?
Nimic. Adică, am uitat. Eu...
Abia am început să joc.
Nici nu credeam că o voi găsi.
Şi când am făcut-o, am fost atât de fericit încât...
cred că m-am lăsat distras şi am uitat ce aveam de făcut.
Dar e o greşeală de înţeles, nu?
Minte.
Oricât aş dori să îl reţin, nu am cum.
Nu putem dovedi că a greşit cu ceva.
Nu a publicat niciun mesaj după ce a găsit cutia.
Dacă juca pentru prima oară,
nu crezi că ar fi dorit să ştie toţi?
E ucigaşul. A luat-o pe fetiţă şi...
Bine, Alex. Stai o clipă. Ştiu ce simţi.
Ţi-eram partener când a început asta. Mai ştii?
Dar ascultă ce spui.
Bună. Mai am câteva întrebări.
Tu eşti cel care ne observă
când detectivul mi-a pus întrebări.
Ai zis că nu ai pus nimic în ascunzătoare.
Aşa este. Cine spuneai că eşti?
Sunt cel care crede că ai pus ceva în acea ascunzătoare.
Cred că ai lăsat acel puzzle şi oasele.
Nu ştiu despre ce vorbeşti, bine?
Nu ştiu nimic despre fata aia!
Nu am zis că e o fată.
Am auzit-o pe dna detectiv.
Mai încearcă.
Atunci "m-ai citit".
Ştiu că eşti responsabil pentru moartea fetiţei aceleia
Şi Dumnezeu ştie a câtor altora.
Ce, ai început să te plictiseşti?
De asta ai pus oasele în cutie.
Voiai să fie găsite, nu-i aşa?
Nu primeai suficiente laude pentru munca ta.
E posibil.
Şi crezi că este posibil
ca una dintre celelalte
să fie... fiica ta?
Poftim?
Alex, te-am văzut la ştiri săptămâna trecută.
Tragedia ta întrece orice cuvinte.
Fără martori. Fără probe.
Fără vreo crimă.
Doar năluci şi umbre.
- E doar o problemă de timp. - Poate.
Dar...
între timp,
mulţumesc pentru tot.
E mult mai mult decât mi-aş fi imaginat vreodată.
Mă întreb dacă le vei găsi.
Mă întreb dacă o vei găsi pe ea.
Noapte bună, Alex.
Necunoscuta nu a fost singura lui victimă.
Dacă îi rezolvăm cazul, poate găsim ceva despre celelalte.
Alex...
Una dintre ele poate fi fiica mea!
Cu toţii vrem să-l vedem închis pe tip,
dar ce să facem? Nu suntem poliţişti şi Russel l-a luat în vizor.
Putem verifica persoanele dispărute,
să vedem dacă mai e vreo fată care se potriveşte profilului.
Am primit un e-mail beton de pe site-ul "Globoascunzătorii".
Cineva a publicat o "ascunzătoare de platină".
Ce-i asta?
O ascunzătoare cu paşi multipli cu un premiu uriaş la final.
- Cine a publicat-o? - Se pare... că tu.
Numele utilizatorului este "Alex Donovan."
E William Hollander. Mă tachinează.
Nu crede că-l voi prinde.
Cred că premiul de la final are legătură
cu necunoscuta sau cu... altă victimă.
Primul mesaj este şi primul indiciu.
Stai. Nu înţeleg.
Ce naiba e asta?
Dingbats.
Eu voiam să zic "prostii", dar da, e frustrant.
E o familie de caractere numită "Dingbats".
- Ce facem cu ele? - Majoritatea sunt cifre sau numere.
Prin simboluri, vezi un limbaj pe care nu ştii să-l citeşti.
Trebuie doar să găseşti translatorul potrivit.
Trebuie să descarc caracterele pe computerul meu...
Ca să lipeşti un indiciu într-un document şi să-l transformi.
Şi indiciul...
Ne spune coordonatele.
Trebuia să-mi port papucii de mers noaptea pe lac ca nebunii.
Ştim măcar dacă e pe ţărm?
Ar putea fi în apă.
Sau pe balizele acelea.
Îţi ţin eu lanterna.
Bine.
Cât timp îşi poate ţine respiraţia?
De ce vă uitaţi la mine?
Nici nu-i ştiu al doilea prenume.
L-a găsit!
Bine!
Ce este?
Este o carte cu poze. Sunt Preşedinţii SUA, dar amestecaţi.
Preşedinţii sunt numerotaţi, nu-i aşa?
- Bush, 43. - Obama, 44.
Numerele trebuie să fie părţi din coordonate.
Îmi iau laptopul.
Urăsc cimitirele.
Poate ar trebui să ne întoarcem de dimineaţă.
- Nu văd nimic. - Eu văd că te temi.
Eu spun să rămânem aici.
De acord.
Din ce ştim, William Hollander
vrea ca ascunzătoarea să fie găsită noaptea.
Să sperăm că găsim alt indiciu şi nu altă victimă.
Băieţi, cred că am găsit ceva.
A găsit un reflector albastru.
- Am găsit şi eu unul. - Uite încă unul.
Eu nu am găsit nimic.
Eu văd altul chiar în faţa mea.
Cred că formează două şiruri.
Are o încuietoare cu litere.
Se cheamă "încuietoarea cuvintelor". E o combinaţie de litere...
Nu mai fi "Ştie Tot". Devine enervant.
William Hollander vrea să o putem deschide.
Ştim care este combinaţia.
E un cuvânt din patru litere.
Deci facem o listă de cuvinte din patru litere
pe care le-am văzut de la începutul cazului.
"Lucy".
Fă-o.
"Alex".
Poate este un acronim specific "Globoascunzătorii",
ca acela din puzzle.
Încearcă "A.L.P.M."
Deci scrii numărul "Lăcustei" pe site-ul "Globoascunzătorii"...
Dacă proprietarul l-a înregistrat, vom obţine un nume de utilizator.
Am găsit ceva.
"Lăcusta Plimbăreaţă" e a "Micuţei prinţese".
Poţi să... dai clic pe profilul ei?
Stephanie Summers. Din Philadelphia.
Ea e necunoscuta noastră.
A fost răpită în urmă cu cinci ani.
Îi plăcea pictura şi desenul. Era absorbită de ele.
Jumătate pe pagină şi jumătate pe ea.
Aşa pare să fie.
- Sunt Lisa, mătuşa lui Stephanie. - Eu sunt Alex Donovan.
Ea e dna detectiv Grace Russell din Chicago.
- Bună. - Ştim cine sunteţi.
Rudele mele, eu, suntem recunoscători pentru tot ce aţi făcut.
Cinci ani... Parcă ar fi o viaţă, dar...
E o uşurare să ştim în sfârşit ce s-a întâmplat cu ea.
Ştiţi cine...
Avem un suspect pe care îl investigăm.
Părinţii lui Stephanie sunt aici?
Tatăl eu s-a sinucis în urmă cu un an.
S-a simţit responsabil deşi el se afla la muncă
şi ea se juca în curtea din spate.
Nu ar fi avut ce face.
Şi... mama ei?
Karen, sora mea.
A plecat din Philadelphia câţiva ani mai apoi.
Unde e Karen acum?
Ar trebui să ştie ce s-a întâmplat cu fiica ei.
Nu mi-a spus.
Sora mea nu doreşte să fie găsită, dle Donovan.
Voia să o ia de la capăt.
Şi să afle adevărul e singura cale de a reuşi să o facă.
Scuzaţi-mă.
Voi...
Sigur.
Sunt prieteni ai tăi?
Unii dintre ei.
Cumva...
Stephanie era prietena ta?
Verişoara. Ascultă, locuiesc aici.
Eşti unul dintre psihologii ăia trimişi de mama?
Psiholog?
Pe asta o aud prima oară.
Vrei să auzi ceva cu adevărat nebunesc?
Am rude pe care nu le văd niciodată.
Sunt cam bătrâni, cam ciudaţi
şi mai sunt verişorii mei, Petey şi Ellen.
Sunt grozavi. Suntem pe aceeaşi lungime de undă.
Aş vrea să ştiu de ce unele lucruri sunt uşoare şi altele grele.
Distracţie plăcută.
A fost vina mea.
Ar fi trebuit să fiu cu Steph în acea zi.
Aveam o alergie şi cred că nu mă puteam juca.
Sună atât de ciudat când o spun acum...
"Juca."
Troy era cel mai bun prieten al meu.
I-am spus toate secretele mele.
Făceam totul împreună.
Mi-e dor de el.
"Exploratorul Principal".
Aşa îi spuneam.
Mereu voia să se avânte în aventuri.
Şi avea o capsulă magică plină cu provizii.
O avea la ea în ziua când a dispărut şi...
O capsulă magică?
Un ghiozdan plin cu carioci, lanterne şi o busolă.
Şi când rudele meu au venit apoi în vizită în casa ei,
credeam că poliţia şi-a terminat treaba.
L-ai luat tu?
Da. Nu voiam să se piardă în timpul mutării obiectelor.
Îmi doream doar ca într-o zi... să i-o pot înapoia.
Stephanie Summers locuia într-un cartier agitat din suburbii
şi nimeni nu a auzit-o ţipând atunci când a fost răpită.
- Şi? - Poate că nu a fost o răpire.
Poate că William Hollander a convins-o să vină cu el.
Exact. Vărul ei, Troy, a spus că decora un cort în acea zi.
Vorbea cu ea, încercând să o ajute, să-i câştige încrederea.
Poate că Hollander a atins o vopsea sau o cariocă.
Nu ştiu. Pare isteţ, nu neglijent.
Sunt Grace.
Bună.
Am luat amprentele de pe ghiozdanul din Philadelphia.
Pe una dintre carioci... William Hollander.
Poliţia din Philadelphia n-a avut temei să cerceteze.
Ţine minte că nu avem voie să preluăm probele.
Dar poate fi dovedită prezenţa lui în oraş.
Îl arestăm acum.
Ai dat greş.
Ţi-era greu să gândeşti clar când ea era acolo, nu-i aşa?
A început să vorbească cu mine.
m-a făcut să cred că mi-era prieten,
însă nu era.
Şi acum...
nu mai am de ce să ţin asta secret.
Am primit mandat de percheziţie a casei tale.
Ţi-am confiscat computerul.
Nu am zâmbit de ceva timp, aşa că...
Mulţumesc că m-ai făcut să zâmbesc.
A... L... P... M.
A.L.P.M.
Îţi aminteşti?
Grace, mă dezamăgeşti.
Despre ce vorbeşti?
Nota lăsată în puzzle.
Jocul avea o grămadă de acronime,
aşa că am inventat şi eu unul.
A...
L...
P...
M.
"Am lăsat"...
"prea multe".
Mai sunt şi altele, Grace,
şi dacă nu faci ceva pentru mine
nu-ţi voi spune niciodată cine sau unde sunt.
Alex.
Ai venit.
Procurorul a căzut la înţelegere cu William Hollander.
A renunţat la extrădarea din statul Pennsylvania
pentru uciderea lui Stephanie Summers.
Deci Hollander nu mai e pasibil de pedeapsa cu moartea.
Şi în schimb...
Hollander a mai mărturisit trei crime după a lui Stephanie.
I-a dus pe detectivul Russell şi poliţia din Chicago la cadavre.
A spus vreun nume?
Nu.
Dar le-au găsit în baza de date a persoanelor dispărute.
Şi?
Niciuna nu era Lucy.
Deci sunt nişte veşti minunate.
Ar putea fi încă în viaţă.
Termină. Nu mai pot face asta.
Cred că am găsit-o şi apoi se dovedeşte că nu era ea.
Atâţia ani de vânat ponturi, piste false, fundături...
Ai idee cât de nociv este?
Spui că renunţi?
Spun că trebuie să accept faptul că fiica mea e moartă.
Nu ştii asta.
Nu ai cum înţelege.
Ai dreptate.
Nu e fiica mea.
Nu am copii.
Dar muncesc cot la cot cu tine, zi de zi.
Şi până nu ştii sigur, nu ai de ales.
Trebuie să lupţi în mintea ta ca să o păstrezi în viaţă.
A sunat Maxine.
A găsit-o pe Karen Summers, mama lui Stephanie.
Unde?
În Omaha, Nebraska.
Poate dacă te vezi cu ea şi vorbiţi,
se va întoarce la rudele ei.
Ai spus că trebuie să ştie.
Da.
Poţi veni cu mine?
Desigur.
Numele tău este Karen Summers?
Da, nu mă interesează.
Nu, nu, nu. Scuze.
Mă cheamă Alex Donovan. Ea este Candace Butler.
Am venit din Chicago.
Lucrăm cu un grup numit "Reţeaua Celor Uitaţi".
Ai o fiică pe nume Stephanie?
Da.
Îmi pare rău că trebuie să-ţi dau eu vestea,
însă au fost descoperite rămăşiţele ei trupeşti.
Dră Summers...
Da, îmi pare rău. Eu doar...
Putem intra...
Nu, nu, nu. Sunt sigură că înţelegeţi.
Este... un şoc.
Te vei bucura să afli că l-au prins pe făptaş.
Bine. Bine.
Şi am vorbit cu sora ta, Lisa.
I-ar plăcea să primească veşti de la tine.
Bine.
Trebuie să înfrunt situaţia, aşa că mulţumesc că aţi venit.
Desigur.
- Mulţumesc. - Sigur.
A fost cam ciudat.
Cred că sunt nişte veşti tulburătoare.
Un necunoscut îţi vine la uşa
şi-ţi spune că fiica ta a murit de-adevărat.
Credeam că va dori să afle mai multe.
Cred că unii oameni nu vor asta.
La naiba. Am uitat să-i dau desenele lui Stephanie.
- I le duc eu. - Nu. O voi face eu.
Nu vreau să o deranjez.
I le voi lăsa sub preşul de la uşă.
Lucy?
Lucy, eu sunt.
Sunt tatăl tău.
Mamă!
- Lucy, aşteaptă! Aşteaptă! - Mamă!
- Nu-i nimic! Scumpo, priveşte-mă.
Sunt tăticul tău. Nu-i nimic, scumpa mea.
Stacy, ţi-am spus că plecăm în cinci minute!
"Stacy"?
Nu înţelegi.
Nu o cheamă Stacy. Ci Lucy.
Te rog. Te rog, nu o lua.
- E fiica mea! O iubesc! - Nu o cheamă Stacy, ci Lucy.
Nu e fiica ta. E a mea.
O duc acasă. Haide. Vino, draga mea.
- Nu-i nimic, scumpo. - Dumnezeule.
Cheamă poliţia! Haide.
Poliţia a arestat-o pe Karen.
A mărturisit.
Nu e sănătoasă.
A plecat din Philadelphia în urmă cu trei ani
şi a venit în Chicago ca să-şi viziteze nişte prieteni
şi s-a întâmplat să vă vadă pe amândoi
când o lăsai pe Lucy la şcoală.
Lucy seamănă aşa de mult cu Stephanie,
că a simţit nevoia să o ia.
Nu ştie cine sunt.
E în stare de şoc.
Poate că şi tu eşti.
Nu ştie ce să creadă.
Dle Donovan?
Putem vorbi între patru ochi?
Ea este cu mine.
Fizic, fiica dv. este bine.
Dna Summers a avut grijă de ea.
Dar, mental, ar trebui să ştiţi câteva lucruri.
În ultimii trei ani,
i s-a spus că părinţii ei au murit într-un accident de maşină
şi că i-aţi cerut dnei Summers să aibă grijă de ea
dacă aţi fi păţit ceva.
Va dura ceva timp.
Cum şi când vă va înţelege putem doar ghici.
Lucy...
Voi sta o clipă, bine?
Lucy, ştiu că e ciudat şi dificil pentru tine.
Mă bucur atât de mult să te văd.
Acum vom merge acasă, bine?
Îmi pare aşa de rău că a durat atât să te găsesc.
Scumpa mea... nicio clipă n-am încetat să te iubesc.
Tată?
Scumpo.
Te iubesc.
Nu-i nimic. Te iubesc, scumpa mea.
Asta e tot.
- Ţi-e foame? - Ştii să găteşti?
Pot comanda... pizza.
Da, şi... ardei în plus.
Aici locuieşti?
Da. Şi aici vei locui şi tu.
Măcar o parte din timp.
Încă nu ţi-am aranjat camera.
Este...
Drăguţă?
Maro.
Ce-i asta?
Nu ştiu.
"Abia aşteptăm să te cunoaştem".
"Candace, Tyler, Walter, Maxine şi Grace."
Cine sunt?
Fac parte din echipa mea.
Sunt cei care m-au ajutat să te găsesc pe tine
şi pe toţi ceilalţi.
Aflăm de unde au venit,
care sunt poveştile lor,
ca familiile lor să ştie...
Ca lumea să o ştie.
De obicei avem slujbe normale,
dar munca asta, misiunea asta, este doar începutul.
Mai avem aşa de multe de făcut,
atâţia oameni mai au nevoie de ajutorul nostru.
Asta ne defineşte. Ne mână înainte.
Pentru că nu ne dezvăluie doar cine sunt ei,
ne spune şi cine suntem noi.
Cred că, mai ales, ei sunt...
Sunt prietenii mei.
Atunci sunt şi prietenii mei.
Vino.
Subtitrare de Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro