HAILSHAM, LISTOPAD 1940
Koliko još?
Dosta je. -Ima još mjesta u kombiju.
Zaboravi, idemo odavde. -Bojiš se?
Naravno da se bojim. -Ima pravo, možemo se vratiti.
Još jedan utovar
Stoj. Tko ide?
Brzo.
Stoj. Ne miči se! -Hajde.
Ostanite na mjestu!
Pogođen je. -Zaveži!
Mislim da si ga pogodio.
London - kasnije te noći
Ludilo.
Ovo je ludilo.
Nikome nije stalo do nas. Četiri stotine poginulih sinoć
Četiri stotine u plamenu i vatri.
Jeste li čuli protuavionsku obranu? Nije je bilo, briga njih.
Oni nisu ovdje dolje. Churchill i ostali.
Ovo je njihov rat ali mi smo ti koji ga moramo trpiti svake noći.
Ma hajde, nije tako loše.
Nećemo dobiti ovaj rat.
Izgubili smo Norvešku, Francusku. Sad su u Rumunjskoj. Nema pomoći.
Ako ne pregovaramo za mir bit ćemo zdrobljeni, uništeni.
Zaveži! Što ti o tome uopće znaš?
Znam. Policajac sam. Znam što se događa.
Možete upasti u nevolje zbog takve priče.
To je poticanje na predaju. -Ne misli on to.
Švabe su pobijedile. Možemo se i spakirati.
To nikome ne pomaže. -Kažem vam, ne žele da znamo
ali već smo izgubili.
Jesi li ju našla? -Ne, mora biti ovdje.
Sam, tražiš li ovo? -Da, gdje je bila?
U kuhinji, u kutiji za kolače. -Naravno. Hvala.
SKROVIŠTE
Dugo me čekaš? -Nekoliko minuta.
Auto je bio onesposobljen. -Misliš, ti si ga onesposobila?
Da, takvi su propisi.
Sinoć sam žurila i zaboravila sam gdje sam sakrila razvodnu kapu.
Ipak si došla.
Šteta za vlak.
Kad bombardiraju Å¾eljeznicu, barem ne diraju kuÄ‡e.
Kako je u Londonu?
Četvrt milijuna beskućnika, gradska uprava jedva radi
nema građevinaca ni materijala, prihvatni centri su pretrpani
nedovoljno pokretnih kuhinja, 300 ljudi na dva wc-a.
A dobrovoljne službe? -Obavljaju ogroman posao.
Ali uz 500 tona bombi svake noći, ne mogu stvarati čuda.
Ima previše mrtvih i umirućih. -Hoće li tako biti i ovdje?
Bože sačuvaj.
U redu je, Matthew. -Gdje je Len?
Ne znam. Rekao je da će doći.
Hoću doktora. -Len će ti ga dovesti. Kako si?
Ne osjećam ništa.
To je dobro. Bolje je da ne osjećaš bol.
Hoćeš li nešto pojesti?
Imamo lososa, breskve, čokoladu. Nema što nemamo.
Len kaže da za šećer možemo dobiti 100 ili čak 200 funti.
Ovo je kao Ali Babina pećina. -Želim doktora.
Len će ti dovesti doktora. Pogledaj me.
Bit ćeš dobro, OK?
Lijepo je da ste se vratili. -Hvala.
Gužva? -Ne događa se baš puno toga.
Bombardirali su groblje u Uppertonu.
Nema mrtvih osim par leševa. -Stari su najbolji.
Jučer smo imali provalu u skladište hrane kod Hailshama.
Garda je pucala na trojicu u kombiju. Možda ima pogođenih.
Tko su oni? -Promatrači ptica iz Bristola.
Traže rijetke ptice -Zašto su uhićeni?
Prodavali su ih za meso. -Znači, sve po starom?
Osim toga, došla je Kate Farley. Kaže da joj je sin nestao.
Nije mu običaj da ga nema cijele noći.
Javio bi mi. A kad jutros nije došao kući...
Kada je izašao? -Ne znam. Radila sam.
Nekad se vratim kući iza deset sati.
Vašeg sina nema manje od 24 sata. Zašto ste već zabrinuti?
Druži se s pogrešnim ljudima.
Ima jednog prijatelja, Daniela, nije baš dobar.
Imala sam loš predosjećaj, rekla sam Mathewu ali...
Daniel... -Parker.
Njih dvojica ponekad rade u Brookfield Courtu. Poznato?
Podsjetite me. -Svi ovdje znaju za Brookfield Court.
Veliko je mjesto i pretvorili su ga u pansion za goste.
Za takozvane goste. -Kako biste ih vi nazvali?
Nije na meni da kažem. Da barem moj sin nikada nije tamo stupio.
Provjerit ćete to? -Da, počet ću sa Brookfield Courtom.
U redu, javite mi.
Prestar sam za ovo. -Ma kakvi, samo loša sreća.
Kakav je rezultat? -30-40.
Dobro, vi servirate.
Charlie, dođi.
Bježi.
Rekla sam da prezirem pse. -Da, gđice Reece. Puno puta.
Oni su vrsta za čije postojanje nema nikakvog očitog razloga.
Da sam znala da gđa Powell prima pse, ne znam bih li došla.
Da barem i niste, gđice Reece.
Nećeš me ostaviti uz auto? G. Foyle to uvijek radi.
Lijepo mjesto.
Tako neki žive. Ne bi se niti reklo da je rat.
Oprostite, gospodine.
Tko ste vi?
Narednik Milner. Policija grada Hastingsa.
Policija? Što tražite? -Tražim vlasnika.
Gđa Powell. Onim putem.
Pišete? -Da, tako izgleda. Zar ne?
Barem pokušavam. -Oprostite.
Pišete romane? -Novinarka sam. Pišem članke za časopise.
Ne bih pomislila da se ovdje ima o nečemu pisati. -Krivo mislite.
Nisam vidjela Matthewa Farleya danima. Ni Daniela Parkera.
Vrlo su bliski, kad nađete jednog naći ćete i drugog.
Obojica rade ovdje? -Povremeno.
Parker radi u kuhinji. Matthew pomaže u vrtu.
Imate dvojicu vrtlara? -Vrt je velik.
Matthew živi s majkom u Hastingsu.
Parkera probajte naći u selu. Iznajmljuje sobu iznad dućana.
Oprostite, to je moj muž.
Tko je to? -Policajac. Sada je ovdje.
Narednik Milner, policija grada Hastingsa. -Što želite?
Tražimo mladića po imenu Matthew Farley. Nestao je.
Prijatelj Dana Parkera. -Parker je ništarija.
Prijatelj mu je vucibatina. -Nemamo puno izbora.
Teško je naći radnu snagu. -Koliko gostiju imate, gđo Powell?
Šest. G. i gđa Joseph, g. i gđa Hardiman, novinarka Amanda Reece,
...i g. Vaudrey naš najnoviji gost. -Ostaju li dugo?
Svi naši gosti planiraju ostati do kraja rata.
Javite mi ako Matthew ili njegov prijatelj dođu.
Bitange. Za tu generaciju smo se borili u ratu? Gubitak vremena.
Moj muž je oslijepio u prošlom ratu. Posljedica bojnih otrova.
Taj rat je trebao okončati sve ratove. A evo nas opet.
Radiš li ovdje? -Radim.
Čistiš korov? -Tako izgleda, zar ne?
Tko ste vi? -Sam Stewart. Radim za policiju.
Što radite ovdje? -Tražimo nestalu osobu.
Nestalu odakle? -Od kuće, valjda.
Zove se Matthew Farley. Znaš li ga? -Nikad čuo.
Čudno, jer i on ovdje radi. -Ja radije gledam svoja posla.
Penstemon. -Što?
Ta biljka se zove penstemon. Cvijet je a ne korov.
Moj otac se bavi vrtlarstvom. On je vikar.
Baš lijepo.
Čuo sam zanimljivu glasinu da ste policajac.
Tko vam je to rekao? -Ovdje ništa ne prođe neopaženo.
Igrate tenis? -Da, sa Maxom Josephom.
Židov je ali nije loš. Jeste li ovdje zbog nečeg konkretnog?
Tražim Matthewa Farleya. -Dečka za sve?
Nisam ga vidio u zadnje vrijeme.
Ako imate vremena, provjerite Franka Vaudreya.
Piše se sa R-E-Y. Nedavno je došao iz Londona.
Radi čega da ga provjerim? -Ne mogu ja raditi vaš posao.
Samo pokušavam pomoći.
Ljubazno društvo?
Samo me odvezi odavde, Sam. -Sa zadovoljstvom.
Kako si prošao na tenisu?
Tri nula u setovima. -Trebao bi mu nekad i pustiti.
Ne mogu iz principa.
Razgovarao sam sa policijom. -Da, čula sam da su ovdje.
Rekao sam im da provjere našeg prijatelja Vaudreya.
Zanima me što će pronaći. -Ne znam je li to dobra ideja.
A pet funti iz tvoje torbice? One manžete su Cartierove.
Ne možeš znati da je to bio on. -Ne uklapa se ovdje.
A sve je počelo nakon njegovog dolaska.
Takav si snob. -A ti nisi?
Što mislite? -To je skrovište.
Slažem se. -Kakvo skrovište?
Utočište za ljude sa više novca nego savjesti
koji se novcem izvlače od rata.
Ima hotela i pansiona poput Brookfield Courta širom zemlje.
Neki primaju rezervacije otkad su Nijemci napali Poljsku.
Brookfield Court se oglašava u lokalnom tisku.
Brookfield Court. Utočište za osjetljive na mirnoj lokaciji.
Daleko od opasnosti. -Kukavice.
Mogu li oni to? -Nitko ih ne spriječava.
Jeste li što našli? -Ni traga Farleyu ili Parkeru.
Gost mi je predložio da provjerim Franka Vaudreya, također gosta.
Je li rekao zašto?
Poslao sam rutinski upit Scotland Yardu.
Možete usput provjeriti i vrtlara. -Zašto?
Za početak, nema pojma o vrtlarstvu.
Matthew Farley se možda već pojavio. Pitajte mu majku.
Gdje je?
Odmah stižem.
Koliko je loše?
Nisu rekli. -Barem je još u jednom komadu.
Ni to nisu rekli.
Andrew. -Tata.
Jesi li dobro? -Nisam jako loše.
Ne bi li trebao biti u krevetu? -Nisam mogao više izdržati.
Jesi li pričao s doktorom? -Ne, samo sa sestrama.
Koliko je loše?
Ruka mi je ozlijeđena, imam par posjekotina i ogrebotina
ali preživjet ću.
Što se dogodilo?
Bio je visok sloj magle. Nisam uopće vidio tlo.
Oboren si? -Ne.
Nisam mogao naći pistu pa sam potražio neko polje.
Svuda protu-invazijske motke i iskopani jarci.
Kad sam ostao bez goriva, morao sam sletjeti na trbuh.
Avion se okrenuo naglavačke i ovo se dogodilo.
Imao sam i sreće. Mislio sam da sam gotov.
I što sada?
Imam tjedan slobodno. Izgleda da mogu kući.
Hvala vam što ste me primili. -Govorite o Christopheru Foyleu.
Sigurno nije bila pogreška? -To sam prvo pretpostavio.
Zato sam sve dobro provjerio prije dolaska k vama.
Nitko drugi ne zna za to? -Tako je.
Dobro. Foyle je vrhunski detektiv. Skoro sam vodi južnu obalu.
Ako je istina što kažete, to je čista katastrofa.
Želite li da zataškam istragu?
Ne, to ne možemo. Je li bio u Londonu?
Bio je na konferenciji. Uprava za hitne radove.
I ja sam bio tamo ali ga nisam vidio. -Odsjeo je blizu St Paula
Oko kilometar od mjesta incidenta. -To je bilo javno sklonište?
Sve izjave svjedoka daju precizne opise.
Jedan je potvrdio i njegovo ime. -Glupost. Ne vjerujem ništa.
Ako smijem... -Recite.
Mislim da ovo nije jako ozbiljno. Rat različito utječe na ljude.
Skoro je nemoguće znati kako će netko reagirati.
Foyle je dobar čovjek ali nema iskustva sa njemačkim bombama.
Shvatljivo je da je prilikom prvog zračnog napada u Londonu...
..imao napadaj panike. -Panike? Ne pričamo o tome.
Govorimo o poticanju na predaju i drugim ozbiljnim prekršajima.
Telefonska operatorica kažnjena je s 25 funti prošlog tjedna...
..zbog širenja glasina o njemačkim padobrancima. Ovo je puno gore.
Što želite da napravim?
Želim službenu istragu i njegovu suspenziju s dužnosti.
Smatram da to nije pošteno. Možda postoje olakotne okolnosti.
Znate da ne možemo raditi iznimke.
U ovom slučaju, gospodine, predlažem da ju napravimo.
Pustite me da odem u Hastings. -Ovo moramo riješiti po propisima.
Matt, donio sam ti...
Hoćeš da ti ja namažem? Nisam već odavno.
Ne, hvala.
Zapravo i nisam gladan.
Žao mi je. -Ne treba ti biti.
Što ćeš danas raditi? -Nisam razmišljao.
Neće ti pomoći da čamiš sam u kući.
Bit ću dobro. Imam radio. Mogu i čitati.
Je li ruka dobro? -Nije loše.
Zašto ne pozoveš nekog. Onog Douglasa možda?
On je mrtav.
Oboren je iznad La Manchea. -Žao mi je.
Douglas, Rex... Namam više puno prijatelja.
Ne brini se za mene. Samo se malo sažaljevam.
Ako želiš istinu, ruka gadno boli.
Ja mogu uzeti slobodan dan. Možemo nešto raditi skupa.
Nisi uzeo slobodan dan već 20 godina. -Uvijek postoji prvi put.
Bit ću dobro.
Je li sve u redu, gospodine? -Da, hvala.
Zapravo i nije. Mislio sam...
Radiš li nešto večeras? -Zovete me na spoj?
Naravno da ne. Mislio sam na Andrewa.
Je li on dobro? -Ne... ne znam.
Zabrinut sam. Nije više isti nakon nezgode
možda bi mu koristilo da malo izađe.
Mislite... sa mnom? -Ne, nisam to mislio...
Vožnja izvan grada. Tako nešto? -Savršeno.
Ne smijemo potrošiti puno goriva. -Naravno, ne idite daleko.
Promjenite zrak i okruženje. -Bit će mi zadovoljstvo. -Hvala.
Zovem se James Collier. Zvao sam vas iz Londona.
Provala u Hailshamu, to je niti milju od Brookfield Courta.
S druge strane šume. -Slučajnost?
Tri muškarca, jedan je ranjen. I kombi.
Još nema glasa od Matthewa Farleya. Majka je potvrdila.
On i Daniel Parker su radili u Brookfield Courtu.
A Parker iznajmljuje sobu? -Kod Leonarda Holmesa, vlasnika dućana.
A pošto danas svi kupuju ispod pulta...
Ako želite prodati ukradenu hranu... -Točno.
Pričekajte svoj red, dame. Dolazim odmah.
Imate sreće, gđo Powell. Zadnji komad jetre. Da ga spakiram?
Ne možete ga dostaviti? -Ne, problemi sa kombijem.
Ima li još mesa? -Žao mi je, trebali ste doći ranije.
Ali čekam ovdje već pola sata.
Nije fer, cijeli život živim ovdje baš kao i moj sin.
A onda vi dođete i uzmete sve za ljude koji nisu odavde.
Moji gosti su registrirani u ovom dućanu. -Gosti?
Može ih se i tako nazvati. -Nemojte tako, dame.
Svi su oni kukavice koje se skrivaju od rata jer imaju novca.
A vas može biti sram što na tome zarađujete.
Možda pronađem koju kobasicu negdje iza?
Zašto ne date njoj kobasicu a nama ono što želimo jesti?
Pustite me da prođem. -Vratite se u vaše ušljivo skrovište.
Da naši muškarci znaju za koga se bore, ne bi se ni trudili.
Leonarde.
Što hoćeš?
Je li...
Naravno da je, glupane. Mrtav je.
Saberi se, Dan. Nije naša krivica. Nismo mi pucali.
Ali bili smo tamo. -To nitko ne zna, ne mogu nas povezati s tim.
Što ćemo onda? -Svakako ga moramo maknuti.
Pokopat ćemo ga u šumi. Što drugo, da pozovemo svećenika?
Njegova majka uopće ne zna. -Nemamo izbora.
Pokopat ćemo ga u šumi. -Rekao si da nitko neće biti ozlijeđen.
Kako sam mogao znati? Saberi se.
Ne mogu vam puno više reći. Sve je u mojem izvještaju.
Bila su trojica, nisu stali na upozorenje pa sam pucao.
Jeste li ih vidjeli? -Ne baš jasno.
Sigurni ste da ste jednog pogodili? -Nažalost, jesam.
Žao mi je zbog toga. -Obavljali ste dužnost.
Točno.
Zašto ste sigurni da ste ga pogodili? -Viknuo je.
Što je rekao? -Opsovao je, kvragu ili slično.
Kvragu? [Damn]
Možda Dan? Kao ime? -Ne mogu biti siguran, gospodine.
Parkeru, što radiš ovdje? -Htjeli ste da očistim peć.
Prije tri dana. Gdje si bio? -Ovdje.
Nije točno. Policija te je tražila.
Što ste im rekli? -Da te nisam vidjela.
Bio sam ovdje u srijedu navečer. -Nisi.
Pamćenje vas opet vara, gđo Powell. Bio sam ovdje.
Nas dvoje si pomažemo, zar ne? -Ne znam o čemu pričaš.
Otkad radim ovdje, saznao sam ponešto.
Ali šutim o tome i radim svoj posao. Kao i prošle srijede.
Shvaćate me?
Je li moj tata s tobom? -Ne, radi kasno.
Što onda....
Rekao je da si sam. Krenula sam na ručak, hoćeš li sa mnom?
Ručak? -Da, imam auto.
Lijepo od tebe Sam, ali nisam gladan
Možeš sjediti i gledati mene, ja umirem od gladi.
Možda dobijem veću porciju ako me vide sa pilotom.
A i mrzim jesti sama.
Nećeš sendvič? -Nisam gladan.
Ja sam uvijek gladna. Ako se pogorša opskrba hrane, gotova sam.
Počela sam stavljati sirup u čaj.
Odvratnog je okusa a i izgleda.
Kakva je hrana u Kraljevskom zrakoplovstvu? -Tako tako.
Šteta što si imao nesreću pri slijetanju.
Ne znam baš, dobio sam tjedan dana slobodno. -Istina.
Nikad nismo imali prilike da ovako sjednemo skupa.
Što se dogodilo s onom tvojom djevojkom? -Prekinuli smo.
Žao mi je zbog toga. Onda si sam.
Sigurno nećeš nijedan?
Ovi sendviči bi bili puno bolji da nešto stavljaju u njih.
Sigurno ti je jako teško. -Zašto to kažeš?
Vidjela sam zračne borbe nad La Mancheom. I slušam radio.
Ne mogu ni zamisliti kako je to.
Ne znaš koliko smo svi ponosni na tebe.
Jesi li me zato pozvala van?
Ne, bilo mi je krivo što čamiš u kući sam samcat.
Čamim? -Da.
Tu riječ je i moj otac upotrijebio. -Stvarno?
Je li te on na ovo nagovorio? -Nije. Ne baš.
Zabrinut je pa pošalje djevojku da me razvedri. -Nisam djevojka.
Jesam, ali ne samo to. -Radiš za policiju i slušaš što ti se kaže.
Ne mogu vjerovati da me otac tretira poput djeteta.
Otkud tebi ideja da me treba razvedravati jer sam ozlijeđen?
Nije fer. -Ne znaš koliko smo svi ponosni na tebe.
Ne moraš biti ponosna, Sam. Krvavo je i grozno.
Radimo to kao i svi drugi. Jer moramo.
Sada želim samo da me puste na miru.
Reci mom tati da te ne koristi kao dadilju.
Uopće nije tako. Ružno je to što si rekao.
Ja plaćam. Oprosti što odlazim ali već sam rekao da nisam gladan.
Sam ću se snaći za prijevoz.
Gđo Powell, možemo li razgovarati? -Naravno, g. Vaudrey.
Radi se o porcijama. Ne volim se žaliti ali ručak...
Radimo što možemo, g. Vaudrey. -Počinjem se pitati
nemaju li neki gosti privilegirani tretman?
Uvjeravam vas da se sva hrana ravnomjerno dijeli.
Imam iskustva u upravljanju i moram reći da sumnjam u to.
G. Vaudrey, ako vam se ovdje ne sviđa, možete otići.
Oprostite.
Živjeli.
Jeste li razmislili o mom prijedlogu? -Ne znam.
Ne smijemo predugo čekati. Tko zna koliko će rat još trajati?
Možda godinama. -Možda tjednima.
Širom zemlje, tvornice tekstila propadaju zbog nedostatka radnika.
Kupimo ih jeftino i zadržimo. Nakon rata ćemo se obogatiti.
Moram još razmisliti. -Ne žurite. Ali ja poznajem tekstil.
Uz vaše financiranje i moje znanje. Tko će nas zaustaviti?
Ne smiješ biti ovdje. -Morao sam te vidjeti.
Morao sam.
Ne mogu samo raditi i pretvarati se... -Ovo je pogrešno.
Želiš da odem? -Ne.
Netko nas je vidio zajedno. Daniel Parker.
Prijetio mi je.
Riješit ću ja njega. -Kako?
Ne znam.... -Kako sam se upetljala u ovo?
Otežao sam ti situaciju. Nisam trebao doći ovdje.
Ne mogu te izgubiti.
Ne mogu podnijeti da si tako blizu i pretvarati se.
S kime si pričala? -S nikim.
Učinilo mi se da sam čuo nekog. -Nema nikoga, pripremam večeru.
Hajde, Charlie. Deset minuta prije večere.
Dijete je imalo grozne opekline a kuća mu je još gorjela.
Držala sam ga za ruku a doktor...
Grozne opekline...
Grozne ozljede.
Jezive ozlijede.
Gdje si?
Nađeno je tijelo u šumi kod Brookfield Courta. -Farley?
Ima metak u leđima. Pripremite gđu Farley za najgore.
G. Foyle? -Da. Poznamo se, zar ne?
Sreli smo se. -Collier. Viši pol. narednik. Scotland Yard?
Sada sam policijski inspektor. -Narednik Milner.
Drago mi je.
Došli ste u krivi čas. Upravo odlazimo.
Bojim se da ne možete, g. Foyle.
Suspendirani se sa dužnosti po članku 39A Zakona o obrani.
Izazivanje panike i negativno utjecanje na javno mišljenje.
O čemu vi to pričate?
Možemo li to raspraviti nasamo?
Sve možete reći i ovdje. -Bili ste u Londonu prije 2 dana.
Prekršaj se dogodio u javnom skloništu u ulici Whitechapel.
Nisam bio ni blizu tom mjesu. -Gospodine, ovo je apsurdno.
Može li to pričekati? -Ne, g. Foyle. Nažalost ne može.
Glupost, obojica to znamo. Bio sam službeno u Londonu.
Nisam bio u skloništu, i to da sam kršio Zakon o obrani je smiješno.
Želim vam vjerovati ali postoje opisi i izjave svjedoka.
Mogu li ih vidjeti?
Da je po mome, sve ovo bismo riješili u tišini.
Kratka istraga bi vas oslobodila i gotovo.
Glavni pol. inspektor inzistira. -Rose? Zamijenio je Summersa?
Da, došao je po nalogu Ministarstva sigurnosti.
Želi da se sve napravi po propisima. -Naravno.
Ne smijete iz Hastingsa niti komunicirati s nikim iz
ove stanice do kraja istrage.
A što da radimo sa lešem i ukradenom hranom?
Vaš narednik će se sigurno snaći.
A nagovorio sam Rosea da vas zamijenim na nekoliko dana
tako da Milner može odgovarati izravno meni.
Nekoliko dana? -Koliko bude potrebno.
Ne mogu uhititi g. Foylea? -Suspendiran je dok traje istraga.
Poticao je paniku u Londonu? Najgluplja stvar koju sam čula.
Što to točno znači?
Jedan pogodak u leđa. -Nisam znao da je bio dječak.
Upozorio sam ga da ću pucati ali nije me poslušao.
Je li ga majka identificirala? -Da, gospodine.
Devetnaest godina. Što ću reći njegovom ocu?
Diljem Europe, mladići ginu u ovom ratu...
.. Matthew dobije metak u leđa zbog krađe.
Daniel Parker ga je nagovorio. Matthew je bio dobar dječak.
Pričajte s Parkerom. On mi je pokvario sina.
Nije ovdje, radi. Nije valjda u nekoj nevolji?
Možete li mi reći nešto o njegovom prijatelju, Matthewu Farleyu?
Sreo sam ga nekoliko puta.
Dan iznajmljuje sobu ovdje, Matthew ga je posjećivao.
Tih mladić, nije puno pričao.
Zašto govorite o njemu u prošlom vremenu, Mr Holmes?
Jer je prošlo već nekoliko tjedana otkad sam ga vidio.
To je prošlost. Zašto pitate? Nešto mu se dogodilo?
Ustrijeljen je. -Kakva nesreća.
Sigurno puno dostavljate. Ono je vaš bicikl? -Da.
Nemate kombi? -Imam kombi. Nemam goriva.
Dan Parker je na poslu kažete? -U Brookfield Courtu.
Otišao je pred oko sat vremena. -Hvala.
Daniel Parker?
Ja sam. -Narednik Milner. Policija grada Hastingsa.
Tražio sam te pred nekoliko dana. -Evo me sada.
Poznaješ Matthewa Farleya?
Da. Ali nisam ga dugo vidio. Kako je?
Mrtav je. -Stvarno?
Ne izgledaš pogođen?
Mnogi umiru u ovakvo doba. Čovjek se navikne.
Zašto nisi regrutiran? -Imam ravna stopala. A vi?
Kad si zadnji put vidio Matthewa?
Pred nekoliko tjedana. -Njegova majka tvrdi drugačije.
Onda pričajte s njom. -Pričam s tobom, Parkeru.
Otkrit ćemo gdje je hrana koju si ukrao i s kime si bio
i završit ćeš u zatvoru na teškoj robiji.
Skladište pripada Ministarstvu prehrane, možda ćeš i na vješala.
Razmisli o tome.
Tata, što ti radiš doma?
Suspendiran sam sa dužnosti zbog nekog imbecila.
Što misle da si radio? -Poticao na predaju u skloništu.
Glupost, naravno. Netko u Scotland Yardu je gadno uprskao.
Jesi li u kućnom pritvoru? -Ne baš.
Vidio sam policajca vani. -Još je tamo?
Onda smo obojica zaglavili ovdje. -Žao mi je zbog toga.
Meni je drago da si tu. -Stvarno?
Čuo sam o tvom sastanku sa Sam.
Oprosti ali bilo je malo drsko od tebe što si to organizirao.
Drsko? Zamolio sam ju da te izvuče iz kuće da te malo razvedri.
Njena ideja je bila da odete na ručak. -Ne trebam sažaljenje.
To je očito. Smatram da je to bilo lijepo od nje a sad je nesretna.
Znam kroz što si prošao ali to nije opravdanje
za onakvo bezobrazno ponašanje. -Što?
Nisam ju htio ražalostiti.
Je li stvarno... -Da.
Žao mi je. Nisam razmišljao.
Nije prvi put.
Vrlo temeljit izvještaj naredniče Milner.
Hvala. Mislim da trebamo uhititi Holmesa i Parkera.
Imate li dovoljno dokaza?
Farley je ubijen metkom iz puške Lee Enfield kakvu ima Garda.
Mislimo da je uzviknuo 'Dan' kad je pogođen.
Dan kao Dan Parker? Mogao je uzviknuti 'kvragu' [damn].
Žao mi je. Vrlo intuitivno ali mislim da nije dovoljno.
Kasno je, vraćam se u hotel. Jeste li za piće?
Jesam.
Ovdje je tako tiho.
Potpuno drugačije. -Od Londona?
Nijemci dolaze svake noći. Cijeli kvartovi su razoreni.
Gađaju luku ali pogode zoološki vrt, Tower, muzej Madame Tussaud..
Ulica Baker je bila puna voska.
Pogodili su BBC par puta a prošli tjedan Prirodoslovni muzej.
Ne znate što će biti slijedeće.
Ali zanimljivo je da što god pogodili, ljudi iduće jutro odlaze
na posao penjući se preko ruševina.
Imate li obitelj u Londonu? -Ne.
Služili ste vojsku? -Da, u Norveškoj.
Ponekad mislim da ovaj rat nikada neće završiti.
Čak i kad borbe prestanu, ljudi više neće biti isti.
Kako da preživimo ovo ubijanje i razaranje a da budemo isti?
Kako da se pretvaramo da se nismo promijenili?
Ljubazno od vas. -I od vas što ste mi se pridružili.
Siguran sam da vam ova situacija teško pada. Živjeli!
Ne vjerujete valjda da je g. Foyle kriv za to za što je optužen?
Ne želim to vjerovati. -On nikad ne bi rekao tako nešto.
Odanost vam je na čast, ali niste bili tamo pa ne znate.
Poznajem njega. -Rat različito utiče na ljude.
Pričajte mi o Brookfield Courtu.
Tijelo je nađeno blizu Courta i skladišta iz kojeg je kradeno.
Dan Parker tamo radi a vi ste se raspitivali o jednom od gostiju.
O londonskom općinskom dužnosniku, Franku Vaudreyu.
Jedan drugi gost je bio sumnjičav prema njemu.
Čini mi se da bi Brookfield Court trebao biti u centru vaše istrage.
Mogli bismo ga posjetiti sutra, malo pogledati.
Da, gospodine. -Dobro.
Vaudrey, jeste li bili u mojoj sobi? -O čemu pričate?
O zlatnoj kutiji za cigarete koja je nestala sa ormarića.
Zadnji ste došli na doručak.
Pripazite što govorite. -Novac, manžete a sad ovo.
To je počelo nakon što ste vi došli.
G. Hardiman, znam kakvi ste i koje poslove vodite sa g. Josephom.
A znam i za vašu igricu. -Na što mislite?
Vi ste bili ti koji su nazvali policiju?
Možda bih trebao porazgovarati prvo s njima. Možda i hoću.
Kada ste odlučili pretvoriti vaš dom u pansion, gđo Powell?
Pred oko dva mjeseca, za vrijeme evakuacije iz Dunkirka.
Čula sam da se i drugi posjedi tako koriste. - Kao skrovišta.
Radilo se o financijskoj nužnosti, ne o našem izboru.
Samo vas dvoje ste ovdje živjeli?
Imamo sina. -U oružanim snagama?
U Sjevernoj Africi. -Dobrovoljac je, ponosni smo na njega.
Trenutno ovdje imate šestoro gostiju?
G. i gđa Joseph, g. i gđa Hardiman gđica Reece i g. Vaudrey.
Vaudrey je došao posljednji? -Da, prije nekoliko tjedana.
Tko nabavlja hranu? -Ja.
U selu, vjerojatno. Tamo je dućan vlasnika Leonarda Holmesa.
Je li tako, gđo Powell?
Imam ospkrbne knjižice svih gostiju, nabavljam za sve.
Kupujete li kad ispod pulta? -Naravno da ne.
To je nečuveno, g. Collier.
Ne znam, u Londonu ilegalna trgovina cvjeta. Zašto ne i ovdje?
Nikad mi nije ponuđeno da kupim 'ispod pulta', kako vi to kažete.
Ali slobodno pretražite cijelu kuću ako želite.
Hvala, gđo Powell. Upravo to i namjeravam.
Nemate pravo to raditi. Želim pričati s vašim nadređenim.
Konjsko meso za psa gđe Hardiman.
Obojeno je u zeleno da se zna da nije za ljude.
Gdje je novinarka, gđica Reece? -Možda je u ljetnoj kućici.
Vi ste?
Frank Vaudrey. Zašto pretražujete kuću?
Tražimo ilegalno pribavljenu hranu, g. Vaudrey.
Znate li vi nešto o tome? -Baš ništa.
Vi ste zadnji ovdje došli. Iz Londona.
Koja vam je adresa tamo? -Goddard Road 13.
Imate li opskrbnu knjižicu? -Dao sam ju gđi. Powell.
Koliko planirate ostati? -Nisam još odlučio.
Dobro. Hvala vam.
Zašto je ovo sakriveno u vašoj spavaćoj sobi?
Nije bilo skriveno, stajalo je u ormaru. To je za Charliea.
Vašeg psa?
Oprostite, hranite vašeg psa šunkom iz konzerve?
Odkud vam? -Ponijeli smo ih iz Londona.
Mislim da lažete. Kupili ste ih od Leonarda Holmesa.
Kako se usuđujete? -Ja radim svoj posao a vi me ometate.
Mogao bih vas uhititi. Možda i hoću.
Jesi li što pronašao? -Ne. -Pogledaj ponovo.
Jesu li što pronašli? -Mislim da nisu.
G. Foyle bi to napravio drugačije.
Ima li čega? -Nema.
Šteta, gospodine.
Cijela stvar izgleda kao katastrofa. -Mislite, gđice...?
Stewart. -Da, tako je.
To mislite. Možda ste u pravu. Zašto nosite tu uniformu?
Ovu? -Baš tu.
Pripadam MTC-u. -Mehanizirani Transportni Korpus.
Vi niste policijska vozačica?
Ne baš. Dodijeljena sam policiji da vozim g. Foylea.
To nije po propisima, zar ne?
Rat je, gospodine. -Gdje ste bili smješteni prije?
U Hastingsu, imala sam groznu zapovjednicu. Sreća da sam otišla.
Bojim se da ću vas vratiti natrag.
Ništa osobno, gđice Stewart. Ali meni ne treba vozač.
Svakako ne nekoga izvan policije. Smijenjeni ste s dužnosti odmah.
Naravno, odvest ćete nas nazad u stanicu.
A onda ću dogovoriti da vas vrate u MTC.
To je sve.
Nisam očekivala da ću vas opet vidjeti, gđice Stewart.
Ni ja da ću se vratiti. -Niste dobili dozvolu da pričate.
Uvijek ste bili nedisciplinirani. Nije mi bilo žao kad ste otišli.
Zapravo ste najneposlušnija žena pod mojim zapovjedništvom.
Sumnjam da je vaša služba u policiji nešto popravila.
Zaključili su da mogu i bez vas? -Sigurna sam da je ovo privremeno.
G. Foyle kojeg sam vozila... -Ja sam vam sad nadređena.
I ja sada odlučujem tko će otići a tko ostati.
Nadam se da niste zaboravili temeljnu obuku.
Sigurno nisam svu.
Imate li nešto protiv da uđem? -Imam.
Biste li onda vi izašli? -Zašto?
Moramo razgovarati. Nastojim biti pristojan, g. Foyle.
Vratar u hotelu se sjeća da ste otišli u 7, sat prije napada.
Vratar nije u pravu. -Jasno vas je prepoznao.
Ili griješi ili laže. -Sugerirate da vam smještaju?
Pomislio sam na to. -Rose?
Rose je Summersov prijatelj a on je dobio otkaz zbog mene.
Nije se Rose obratio meni nego ja njemu.
Bojim se da sam ja ovo pokrenuo. -Baš vam hvala.
Što sam mogao? Imao sam izjave svjedoka.
O čovjeku poput vas koji govori o kraju rata, njemačkoj pobjedi...
Ali znate da to nisam bio ja. -Ne znam. Ali želim vjerovati.
Dajte mi vremena, trudim se.
Dajte mi da pogledam službene zabilješke. -Znate da ne mogu.
Imate sina u Kraljevskom ratnom zrakoplovstvu?
Suzannah i ja nemamo djece.
Ona žali za time. Ja ne, previše djece gine u ovom ratu.
Je li on pilot bombardera? -Ne, lovca Spitfirea.
Ponekad se pitam kako ti njemački piloti to mogu. Tako su mladi.
Dolete nad London, ispuste bombe i toliko ljudi pogine.
Kuda ide ovaj svijet? -Pokušavate li mi nešto reći?
Ako ste bili u onom skloništu i govorili protiv toga, shvaćam vas.
Hvala. Ali nisam.
Tražio sam te u stanici. Narednik Milner mi je rekao da si ovdje.
Svojevrsno horizontalno unaprijeđenje. Što hoćeš?
Želim se ispričati.
Ružno sam se ponašao.
U redu je. -Nije.
Bila si vrlo ljubazna prema meni a ja sam bio prava svinja.
Svinja ili magarac?
Oboje.
Kako si završila u ovoj rupi? -Duga je to priča.
Mogu li se nekako iskupiti? Možda da te vodim u kino?
Prikazuju 'Zameo ih vjetar'. Iako si ga vjerojatno gledala.
Zapravo i nisam.
Kad si gotova s poslom? -Nemam pojma.
Vjerojatno kad posao bude gotov sa mnom.
A što kažeš na predstavu u šest sati? -Može.
Hvala, Sam.
Nešto mi skrivaš? -Što?
Misliš da ako ne vidim, ne znam kada mi lažeš?
Malcolme, ne znam o čemu govoriš.
Neki dan u kuhinji, rekla si da nema nikoga s tobom.
Ali netko je bio, osjetio sam ga.
Ne sjećam se. Možda je bio Parker.
Parker smrdi poput štakora.
Netko drugi.
Sjedim ovdje i čekam te
a ponekad mislim da ako me ostaviš i odeš
ja bih i dalje samo sjedio i čekao.
Nikad te ne bih povrijedila. -Zašto mi ne priznaš?
Hailsham 2378. Dobro jutro. Pričekajte, molim.
G. Vaudrey, poziv za vas. -Za mene? Tko zove?
Nije se predstavio.
Ovdje Frank Vaudrey.
Bila sam na dužnosti kad su bombe pale. Cijela ulica se ljuljala.
Krhotine bombi odbijale su se od ceste.
Hajde Amanda, reče Eliza. I nas dvije krenusmo.
Vozeći kola hitne pomoći kroz nabujali dim.
Tvrdite da ste vozač hitne pomoći u Londonu ali niste mu ni blizu.
Ja ne tvrdim ništa, naredniče. Mislim da ne shvaćate poantu.
Samo čitam ono što ste napisali u ljetnoj kućici.
I njušite licemjerje? Dajem čitateljima ono što žele.
Junaštvo i požrtvovnost tijekom bombardiranja.
Ne znači da ja to moram sama iskusiti.
Kao što se ni Victor Hugo nije penjao na zvonik crkve Notre Dame
niti je Agatha Christie ikad počinila ubojstvo.
Koliko ste već ovdje? -Dva grozna mjeseca.
Bombardiranje mi se čini boljim. -Znate da istražujemo umorstvo?
Da, i rado bih pisala o tome.
Ali ne mogu, jer službeno sam u Londonu.
Ima neke ironije u bome. Zarobila me vlastita laž.
A što mi vi možete reći o Brookfield Courtu?
Što biste vi htjeli znati?
Mi vjerujemo da je ta smrt povezana s krađom hrane.
Ukradenom hranom? Na vašem mjestu pitala bih gđu Powell.
Nije joj za vjerovati. -Zašto to kažete?
Kako biste nazvali ženu sa hendikepiranim mužem, slijepcem
koja ima ljubavnu vezu s upola mlađim muškarcem? Mužu pod nosom.
Charlie?
Daniele, jesi li vidio psa gđe Hardiman?
Ovdje nije bio. -Naravno da nije.
Iskrao se jutros i ona je očajna.
Cijelo sam vrijeme ovdje i nisam ga vidio.
Jeste li ga vidjeli? -Nisam, jeste li gledali u ljetnoj kućici?
Ne bi on tamo išao sam. -Ja ću pogledati.
Moja žena. Znate li da brine više o tom psu nego o meni?
Slušajte, htio sam vas pitati...
G. Vaudrey, što se dogodilo?
Woolton. -Što?
Woolton ih je trebao spriječiti.
Stanite trenutak.
Spustite ga na čas.
Što vam se čini, Milneru? -Rekao bih da je otrovan.
Otrovan ili je sam uzeo otrov. Ne smijemo nagliti sa zaključcima.
Cijanid? Osjeti se miris badema a usne su bezbojne.
A izgleda kao da ga je netko udario. -Moguće.
Hvala vam, gospodo.
Možda je sjedio, progutao tabletu i udario glavom u pod.
Rijetka su samoubojstva bez poruke. -Nismo još sve pregledali.
Mislila sam da je bolestan. Izgledalo je da je pao.
Siguran sam da vam je ovo vrlo teško, gđo Powell.
Ali moramo znati je li on uspio nešto reći.
Govorio je, točno. -Što?
'Woolton ih je trebao spriječiti'. To je sve što je rekao.
Woolton? -Lord Woolton?
Ima smisla. Krađa hrane, pretraga kuće. Vaudrey je bio upleten.
Zašto lord Woolton? -On je ministar za prehranu.
Da znam, ali... -Vaudrey je došao nedavno.
Nije pričao. Samo je sjedio u hodniku i slagao kuće od karata.
Sumnjam da je bio u išta upleten. -Svakako je bio povučen.
Ima još nešto. Primio je telefonsk ipoziv.
Kada je to bilo? -Jutros.
Iznenadila sam se, nitko ga nije zvao prije. -Tko se javio?
Ja. Bio je muški glas, ne mogu vam reći više.
Tražio je Vaudreya, dala sam mu slušalicu. Ne znam što su pričali.
Koliko često je gđica Reece u ljetnoj kućici? -Uglavnom je tamo.
Je li Vaudrey ikad išao tamo? -Mislim da nije.
Na što ciljate, Milneru?
Ako se ubio sam, zašto je otišao u ljetnu kućicu?
Sumnjamo da je g. Vaudrey uzeo cijanid.
Cijanid? -To vam nešto govori?
Mislim da trebate razgovarati sa g. Hardimanom.
Nestala je.
Tableta je bila... -Za samoubojstvo.
Čuli smo da ih političari imaju za slučaj njemačke invazije.
Pa sam i ja nabavio jednu. -I bila je u kutiji....
Svakako. Sa oznakama 'opasno' i simbolom lubanje na sebi.
Nemoguće je da ju je netko uzeo zabunom.
Možda nije uzeta slučajno. Možda je ukradena.
Tko je sve znao za tabletu?
Nitko. -Znala je gđa Powell.
Da, možda sam joj spomenuo. -Puno stvari nam je ukradeno.
Manžete... -Kutija za cigarete i novac.
Dok ste boravili ovdje? -Počelo je s dolaskom Vaudreya.
Posvadio sam se s njim oko toga. Zato sam vam ga spomenuo.
Gđo Hardiman, znate li da sada istražujemo moguće umorstvo?
Želite li nam reći još nešto o konzervama u vašoj sobi?
Žao mi je, lagala sam vam. Ali nitko ne brine za životinje.
Tisuće pasa je uspavano od početka rata.
Postoji 80.000 grobova životinja pokopanih u tajnosti.
Daljnje tisuće prepuštene su gladi.
Sada je protuzakonito davati mlijeko psima
a konzerviranu hranu je teže naći od svježeg mesa.
Od koga ste kupili hranu za psa? -Ostavio ju je kraj ljetne kućice.
Zbog ovog sa g. Vaudreyem moram vam to reći.
Tko? -Leonard Holmes.
Gđa Hardiman je priznala da ju opskrbljujete
širokim asortimanom ilegalne hrane.
Tri konzerve šunke? Jaka stvar. -Po tri puta višoj cijeni.
Ona se obratila meni.
Zlo mi je od vas.
Znate li što se sve događa? Ljudi umiru, bivaju ozlijeđeni...
Ljudi gube sve što im je bitno a štakor poput vas
misli samo na svoju zaradu.
To je bilo samo za psa. -To uopće nije bitno!
Otkud vam ta hrana i gdje je ostatak?
Ovo ti je zadnja prilika, Parkeru.
Umiješan si u provalu u Hailshamu. -Tko to kaže?
Vaudrey je znao za to. A sada je mrtav.
To nema veze s time. -Stvarno? Mi to ne znamo.
Jesi li ga ti ubio? -Nisam.
Dva čovjeka su mrtva Frank Vaudrey i Matthew Farley.
A osim toga, pronašli smo ovo u tvojoj sobi.
Mislim da je vrijeme da progovoriš.
Svidio mi se. -Plakala si cijelu drugu polovicu filma.
Šminka mi je sigurno grozna. -Dobra je.
Jesi li došla autom? Oh, oprosti.
Zašto mi je g. Collier to napravio? Jer mu nisam potrebna?
Ili jer sam ga kritizirala.
Gđa Bradley je najgora rospija. Da me barem tvoj otac spasi.
Otpratit ću te kući.
Jadni tata. Mrzi biti stalno doma. -A ti, kako tvoja ruka?
Već je bolje. Kroz par dana moći ću opet letjeti.
To je dobro, zar ne? -Da, valjda jest.
Ne bojiš se? -Ponekad. Možda me sreća napušta.
Dvaput sam se jedva izvukao. Mislio sam da sam gotov.
Sigurno je grozno. -Razmišljam o stvarima koje propuštam.
O braku, djeci, tatinoj kuhinji....
Tvoj otac brine za tebe. Ne govori to ali vidi se.
Već je izgubio ženu. -Koliko si bio star kad je umrla?
Osam godina. On ne priča o tome. Mislim da su bili vrlo sretni.
Nedostaje mu. I meni također.
Prilično je gadan ovaj svijet. Hitler, nacisti...
Pitam se ima li svemu tome kraja.
Ne pričaj takve stvari. Pokvarit ćeš večer.
Što je rekla Scarlett O'Hara? Sutra je novi dan.
Proći ćeš ti kroz to sve. Znam da hoćeš.
Nadam se. Stvarno mi je bilo lijepo večeras.
I meni. Hvala ti što si me zvao. -Hvala tebi što si došla.
Imaš li nešto protiv da te poljubim?
Nemam.
Ne smeta vam što sam došao? -Naravno da ne. Jeste li viđeni?
Mislim da jesam. -Imat ćete velikih problema sa Collierom.
Drago mi je da vas vidim. -Hvala. Kako ste vi?
Što mislite? Sjednite. -Ne hvala. Ne mogu ostati.
Samo da znate da je Daniel Parker sve priznao.
A hranu ukradenu u Hailshamu smo pronašli.
Leonard Holmes ju je prodavao grupi kupaca.
Jedini kupci sa Brookfield Courta bili su gđa Hardiman i njen pas.
Vaudrey nije bio? -Ne, nije kupovao hranu.
No, možda je znao nešto o tome. Jedna stvar me zbunjuje.
Zadnje riječi su mu bile 'Woolton ih je trebao spriječiti'.
Lord Woolton. Ministar za prehranu. -Da, točno.
Taj lokalni zločin nije imao veze s politikom, koliko znamo.
Sigurno nije bilo samoubojstvo? -Definitivno je uzeo otrov.
Ali postoje tri nedosljednosti. -Je li ostavio poruku?
Četiri nedosljednosti.
Ne znamo otkud je znao za tablete. Samo gđa Powell je znala.
Liječnik nije siguran da je ozljeda na licu posljedica pada.
Najvažnije, ako se ubio ili je bio ubijen, zašto u kućici?
Svi su znali da je Amanda Reece, novinarka, uglavnom bila tamo.
Odakle je Vaudrey došao ovdje? - Iz ulice Goddard. Kod St Paula.
Još samo jedna stvar...
Ovo bi vam se moglo svidjeti.
Našao sam Collierove bilješke o vama, prepisao sam što sam mogao.
Izgleda da će nas biti dvojica pod suspenzijom.
Rado ću vam se pridružiti. -Hvala.
Sam ću izaći.
Ako novinarka nije bila u ljetnoj kućici, gdje je onda bila?
Sa mnom u stanici. Ispitivao sam ju.
Onda ona otpada.
Izvolite, moj ček.
Hvala gđice Reece. Žao mi je što nas napuštate.
Meni nije. Ne mogu raditi uz svo to ometanje.
Našla sam hotel u Shropshireu. -Sigurno će biti puno tiši.
Nadam se.
Ako smijem reći, ova kuća ima svoju atmosferu.
Opazila sam ju čim sam došla.
Možda imate pravo, ali to nije zbog kuće, nego zbog ljudi u njoj.
Je li još tamo?
Kako ćemo to izvesti?
Zašto uopće moraš u London? -Reći ću ti kasnije.
Izađi kroz moju sobu. Preko prozora, niz drvo u vrt.
Tako sam ja bježao umjesto da učim. -Koliko si imao godina?
Misliš da ne možeš? -Tako dakle. U tvoju sobu.
Bili ste kod inspektora Foylea. -Jesam.
Makar sam zabranio svaki njegov kontakt sa ikim iz stanice?
Žao mi je, gospodine. -Je li?
Moram reći da me raozčarao vaš nedostatak povjerenja.
Izvjestili ste ga o napretku istrage na Brookfield Courtu?
Shvaćate da vam mogu skinuti čin i premjestiti vas?
Stvarno ste me razočarali.
Cijenim odanost. Ali ja sam vam sada nadređeni
i malo te odanosti mogli ste pokazati i prema meni.
Mislite da nisam pošten prema Foyleu? -Suspenzija je pogreška.
Odluka nije moja nego glavnog policijskog inspektora.
Ako mu vas prijavim, do kraja tjedna letite odavde.
No, ja odlazim. -Jesu li optužbe protiv g. Foylea odbačene?
Ne. Istraga će se nastaviti u Londonu.
A umorstvo na Brookfield Courtu?
Nije ga bilo. Vaudrey se sam ubio.
Mislim da vam mogu prepustiti da otkrijete zašto.
Ludilo.
Ovo je ludilo.
To je poticanje na predaju.
Gđa Simmons? -Ja sam.
Možemo li razgovarati?
Poznajem li vas? -Ne, ja sam polilcajac.
Dolly,možeš li preuzeti? -Evo me.
Vi niste odavde? -Ne. -To sam i mislila.
Čujem da ste bili u skloništu...
Opet to? Sve sam već rekla policiji. Kad će to završiti?
Nije on to mislio, jadnik.
Nakon onog kroz što je prošao, nije ni čudo. Pustite ga na miru.
Poznajete ga? -Naravno, svi se ovdje poznajemo.
On se zove... -Fowler. Colin Fowler.
Fowler?
Nije Foyle?
Ne. Nećete ga opet gnjaviti?
Kroz što je on to prošao? -Ona škola u West Hamu.
Vlasti ne znaju što rade. Nisu znali što da očekuju.
Pola Stepneya je razoreno. Što će sa svim tim ljudima?
Odbor za javnu pomoć je beskoristan.
Nema dovoljno stanica za podjelu hrane. Sve je u kaosu.
A škola?
Smjestili su nas tamo. Mene, suprugu i moja dva sina.
Bilo nas je stotine. Previše.
Rekli su da će autobusi uskoro doći po nas.
Bili smo tamo tri noći.
Bez pokrivača, mogućnosti da se operemo ili sjednemo...
Za nuždu smo koristili kante. A ni njih nije bilo dovoljno.
Držali su nas tamo poput životinja.
Autobusi nisu došli ali švapski avioni jesu.
Treće noći su nas bombardirali. A idućeg dana...
Leševi posvuda. Nikad ih nisam vidio toliko.
Ženu nisam mogao naći. Ali sam našao svoje sinove.
Ležali su jedan kraj drugog držeći se za ruke.
Pokazalo se da su zaboravili na nas.
Neko je zabrljao sa papirima, ne znam.
A sada sam potpuno sam.
Nećete me zatvoriti? -Mislim da ne, g. Fowler.
Više mi nije ni bitno.
Evo opet Bevina. Beskorisno. Svi su oni beskorisni.
Ne sviđa mi se što upadate u moj ured nenajavljeni.
Inače me ne biste primili. -Ne bih smio razgovarati s vama.
Ne trebate mene istraživati.
Netko me odlučio zamijeniti sa Colinom Fowlerom.
Zaključivši da su nam imena slična a da je on policajac.
Colin Fowler? -Zajednički su nam samo inicijali.
Proveo je godinu kao pomoćni policijski glasnik,nije policajac.
Inače je tesar. A nije ništa više kriv od mene.
Posjetili ste ga? -Naravno da jesam.
Zanima me koji me idiot suspendirao? -To sam bio ja.
Kakvo iznenađenje! A Collier?
Iz poštovanja je osobno preuzeo slučaj. Što je sve ovo?
Niste jedini, Foyle. Imam ja i drugog posla.
Ja istražujem umorstvo, zanima me zašto sam maknut sa istrage?
Collier je rekao da se radi o samoubojstvu. -Collier je u krivu.
Zato ste ovdje, da se žalite na Colliera.
Ne, ovdje sam zbog razorene škole u West Hamu.
Gđica Reece je kod ispitivanja iznjela neke optužbe protiv vas.
Rekla je da imate neprimjeren odnos s vrtlarom? -Ljubavnu vezu?
Upotrijebila je te riječi. -To je laž.
Ni ja to ne vjerujem. Ali vjerujem da vas žena zavarava.
Želite li vi nešto reći?
Ne, nemam ništa za reći. -Peter?
Jesi li to ti? -Jesam, tata. Žao mi je.
Zašto? -Kako ste otkrili, naredniče?
Nema pojma o vrtlarstvu, rekli ste da služi vojsku
ali nigdje nemate njegovu fotografiju. Samo vas i muža.
Skrila sam fotografije da ga netko ne prepozna.
Wendy, ti si znala za ovo? -Nisam ti mogla reći.
Sigurno bi ga vratio nazad. -Nije mama kriva.
Dezertirao sam. Napustio sam svoju jedinicu taman prije ukrcaja.
Saznala je tek kad sam došao ovdje. -Dezertirao si!
Bilo mi je dosta. Nisam mogao više. Ne shvaćaš.
Shvaćam. Nisi htio završiti poput mene.
Što ćete učiniti?
Dezertiranje i odsustvo bez dozvole nisu ista stvar.
Ako se vaš sin sam vrati, bolje će proći.
Vratit će se. Obećavam vam.
Žao mi je.
Vrijeme je za spavanje, Charlie.
Nećeš upasti u nevolje zbog mene? -U većima ne mogu ni biti.
Popravljam auto gđe Bradley Stara zvijer.
Gđa Bradley ili auto?
Ne znam koliko još mogu. Možda bih se trebala vratiti doma.
Nemoj, moj otac će sve riješiti. Znaš da je bio u Londonu?
Išuljao se preko drveta. Nisam nikad vidio ništa bizarnije.
Tata u svom najboljem odjelu, niz drvo u susjedni vrt.
Je li nešto otkrio? -Nije mi rekao.
On nikad ne govori.
Bože, kako mi se sviđa ovdje!
Kako bih mogao otići odavde
Uz englesko nebo tako plavo
Da zaboravim drveće koje vjetar salijeće
I ostavim veče što stiže upravo
Lijepo. -Upravo sam to izmislio.
Pjesnik si?
Ubijam vrijeme dok dežuram pored aviona.
Vraćaš se, zar ne?
Izgleda da ne mogu bez mene. -Ali ne možeš letjeti.
Ruka je sve bolje.
Da ti slomim drugu? -Ne prilazi mi s francuskim ključem.
Sada ću samo brinuti. -Rekla si da ću se provući.
To je bilo prije. -Mislio sam da ti se ne sviđam.
Već vidim sebe kako slušam radio i pišem ti pisma svakog dana.
Posijedit ću. -Ja neću biti daleko.
Mrzim ovaj glupi rat.
Da se Hitler barem....utopi.
Nešto ti želim reći. -O tvom ocu?
Znaš kakav je on. Voli držati sve posebno.
Poslao bi me kući čim bi saznao.
Bit ćeš oprezan, zar ne?
Obećaješ?
Obećajem.
Gdje je Sam?
Premještena je. Collier ju je poslao nazad u MTC.
Nazovi Andrewa i reci mu da dođe ovamo.
Vjerojatno želite svoj stol nazad? -Nema žurbe.
Glavni policijski inspektor me jutros nazvao.
Presretan sam što su optužbe neosnovane.
Sve ću ispitati čim se vratim u London.
Lijepo od vas, hvala.
Upravo dovršavam bilješke o Franku Vaudreyu.
I kakav je zaključak?
Svakako je bio umiješan u ilegalnu trgovinu hranom.
Još nije sigurno zašto se točno ubio.
Imam par sugestija koje ćete sigurno ispitati.
Možda nikad nećemo znati. -Sigurni ste u samoubojstvo?
Mislim da je tako.
Ja ne mislim.
Znam da vam je narednik Milner javljao o slučaju, ali ipak...
Kako možete izvuči zaključke bez da ste bili u Brookfield Courtu?
Do svih potrebnih zaključaka sam došao u Londonu.
Tamo gdje je sve ovo počelo.
I to Milnerovim upitom Scotland Yardu o Franku Vaudreyu.
Jednom od gostiju se Vaudrey činio sumnjivim.
Krivac je bio Daniel Parker ali Milner to tada nije znao.
Njegov upit je došao u Scotland Yard, vama u ruke.
Tako je.
Pošto Vaudrey nije baš često prezime
zaključili ste da je to onaj Frank Vaudrey kojeg tražite.
A zašto bih ga ja tražio?
Jer je on bio općinski dužnosnik koji je ostavio 200 ljudi u školi
bez ikakvih potrepština.
Nije ih prebacio na sigurno i preko stotinu ih je poginulo
u zračnom napadu koji je uništio zgradu.
Uključujući i dvije pripadnice ženske dobrovoljne službe.
Rosemary i Susan Collier. Bile su vam...
Majka i sestra.
Znali ste gdje je i što mu želite napraviti.
Colina Fowlera ste znali otprije kao još jednu žrtvu bombardiranja.
Dobro ste iskoristili neznatnu sličnost naših imena
i naznaku da je on bio pripadnik policije
da me optužite za poticanje na predaju, stvorivši tako gužvu.
U Brookfield Courtu ste našli otrovne tablete kod Hardimana
i sredili ste da Milner ispituje Amandu Reece da kućica bude prazna
Mislim da ne trebam nastaviti. -Ne trebate.
Došao sam ovdje ubiti Vaudreya. To sam i napravio.
Nisam ja kriv.
Ne shvaćate, sve je bilo pomiješano.
Sva papirologija, mjesni odbori, pozornici...
Ti si bio odgovoran.
Nisam ih namjeravao ostaviti tamo, ali sav taj pritisak....
Ostavio si ih da umru. A onda si samo otišao
Napustio si posao i zbrisao. A ovdje si se došao sakriti.
Nisam dobro, živci su mi u komadićima. Ne spavam.
Ne znate kako se osjećam. -Kako se ti osjećaš?
Moja majka i sestra bile su u toj školi. Mrtve su.
A ja bih trebao brinuti o tvojim osjećajima?
Rekao sam da mi je žao. Žao mi je.
Što još hoćete da napravim?
Zato smo ovdje.
Reći ću ti što želim da napraviš.
To je tableta cijanida. -Što?
Želim da se ubiješ.
Progutaj tabletu ili ću te upucati. -Ne biste to napravili.
Nudim ti izbor, Vaudrey.
Možeš uzeti tabletu i umrijeti lagano
ili ću te ustrijeliti u noge, ruke i trbuh
Ležat ćeš u groznoj boli. Policajac sam, vidio sam to.
Ja ću sjediti i gledati tvoju agoniju. A možeš i samo zaspati.
Što ćemo onda?
Uzeo je otrov, naravno.
Ali nije umro onako brzo kao što sam očekivao.
Začudo, bio je još živ kad su ga pronašli.
G. Vaudrey, što se dogodilo? -Woolton ih je trebao spriječiti.
Woolton. Znate li što je time htio reći?
Fowler je jedan baražni balon nazvao Bevin. Po ministru rada.
U Londonu nazivaju baražne balone po političarima.
Možda vam nešto znaći da je umro kajeći se.
Baražni balon blizu škole nazvali su Woolton.
Trebao je natjerati Nijemce da lete više ili drugim putem.
Ali nije. Moja majka, moja sestra. I svi drugi...
Žao mi je, grozna tragedija.
Ali ne opravdava vaše postupke.
Je se uopće ne kajem.
Izgubio sam cijelu obitelj na tako glup i nepotreban način.
Samo zato što je jedan čovjek zaboravio potpisati jedan papir.
To stalno govorim. Rat različito utječe na ljude.
Gledajte što je napravio meni.
Je li gotov, Stewart? -Još par minuta.
Treba mi odmah.
Što radiš ovdje? Grubo zanemaruješ svoju dužnost? -Ne svojom voljom.
Ne želiš biti ovdje? -Apsolutno ne.
Imam auto a trebam vozača. Premještena si, dođi.
Stewart? Gdje je kvragu nestala?
Prijevod: Dirty Harry