Izgoneşte diavolii...
Aceasta e adresa. Te rog, vino să mă vezi.
Nu aveţi un leac. Nu există niciunul.
Pe cine încercăm să păcălim? Nu putem continua.
Cum o chema?
Lucy.
Îţi arăt eu răzbunare.
Nu te apropia de Lucy Jaggat!
Traducerea şi adaptarea: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Mulţumiri www.addic7ed.com
Vine.
"În numele Meu, demoni vor izgoni,"
"în limbi noi vor grăi." (Marcu, 16:17)
Privim în jur şi ne gândim:
"Sigur că războiul cu răul s-a încheiat".
"Priviţi lumea noastră cea bună şi îmbelşugată".
"Cu siguranţă Dumnezeu a triumfat".
Dar nu, agenţii răului sunt printre noi, prietene,
la fel de reali ca tine... sau ca tine... sau ca mine.
Ştii ce este ciudat?
- Că Annie spune: "Ştii ce este ciudat"? - Pentru a optsprezecea oară,
- o aud. - Bine.
Deci nimic din astea nu este ciudat?
Ei nu mă pot vedea.
Ciudaţii ăia cu Biblia.
Doar voi doi, Nina şi dl Kemp ştiţi că sunt aici.
Trebuie să merg la baie.
Bine. Ne vedem în camera noastră.
Se pare că am găsit-o pe prietena lui Mitchell.
Da. Ce lume mică.
De ce crezi că nu i-a spus că se ocupă cu toate astea?
Nu te prea umple de încredere, nu-i aşa?
Nu.
Locul ăsta mă zăpăceşte de cap.
Toate testele medicale, discuţiile teologice.
Ştii că nu am voie să consum proteine?
- Glumeşti? - Nu. Nici lapte, nici carne.
Se tem că îl vor întări pe demon.
Demonul!
Nu e amuzant.
Atunci ce cauţi aici?
De cÃ¢nd i-am transmis Ninei... De cÃ¢nd...
De cÃ¢nd Nina a luat blestemul,
nu mi-a cerut absolut nimic în afară de asta.
Deci nu prea contează ce cred eu.
Vei merge până la capăt?
Ne vedem mai încolo.
George.
Îmi fac griji pentru Mitchell.
- Când l-am lăsat, era... - Era beat. Atâta tot.
Nu era beat. Ştii că nu era beat. Ce dracu' s-a întâmplat?
Ce-a făcut?
Unde mi-e cana cu Garfield?
Nu ştiu.
Doamnă, vă simţiţi bine?
Da, da. Sunt bine.
Iluzia asta de prietenie e impresionant de credibilă.
În toate privinţele,
un nevinovat care le-ar auzi conversaţia
ar presupune că...
relaţia lor este foarte sinceră.
În întregime umană.
Ai o clipă liberă?
Am văzut-o pe Amy McBride de dimineaţă.
Amy McBride este moartă.
A vorbit cu mine.
A spus...
"Vine".
Ce anume?
Răzbunarea, lucrurile comandate pe site-ul Amazon...
Nu a intrat în detalii.
De ce "răzbunare"?
Amy McBride a venit la noi de bunăvoie.
Ştia ce încercăm să realizăm aici.
Şi ştia că iubitul ei a murit în acea încăpere înaintea ei,
dar oricum a intrat acolo.
- Ca toţi ceilalţi. - Dar nu a făcut asta, nu-i aşa?
S-a răzgândit când închideam uşa. Îţi aminteşti?
Dar eram atât de convinşi...
Ce alternativă avem?
Îngăduim ca posedarea să se răspândească?
Spui că avem doar de câştigat?
Spun că vom face treabă bună.
Mă bucur mult că eşti aici.
George o are pe Nina şi...
Dacă nu ai fi aici, cred că m-aş simţi...
Da, noi, monştrii, ar trebui să rămânem uniţi.
Da.
George ştie de ce eşti de fapt aici?
Crede că sunt aici ca să îl supraveghez.
Nu-i spune, bine?
Nu, nu.
Îmi doresc doar... să se grăbească.
M-am săturat să aştept atât.
În regulă?
Mulţumesc.
Nu e lapte.
S-a terminat. Îmi pare rău, frăţioare.
Ascultă.
Nu sunt fratele tău, bine?
Sunt om de ştiinţă.
Ce sunt astea?
Saci de cadavre pentru cei de Tipul Trei.
Dar noi îi vindecăm.
Într-un fel.
Da. Ascultă.
De ce nu te duci până la Londis ca să iei o sticlă de lapte?
- Nu avem bani. - Da, mă rog, părinte.
Du-te la Thomas, lângă intrarea principală.
Îţi va da nişte bani de buzunar.
Bine?
Nu e aici.
Da. Bună, Tip Trei neascultător.
O, Tip Trei neastâmpărat.
Da, da, da.
Nu mă poţi auzi, nu-i aşa?
Alo?
Singurul dezavantaj al folosirii acestei clădiri.
Instalaţie electrică arhaică.
E o fostă bancă, nu-i aşa?
Îmi place... simbolismul său.
Comerţul era religia secolului XX.
Băncile erau bisericile.
Acum noi revendicăm teritoriul.
Credeam că eşti om de ştiinţă.
Credinţa a fost mereu "secretul meu vinovat".
Apoi m-am dat de gol scriind o carte despre "Designul Inteligent".
Designul Inteligent?
Cum au primit-o ceilalţi oameni de ştiinţă?
Mi-au ascuns toate lucrurile
şi mi-au desenat o sulă pe spatele halatului de laborator.
Ştiu despre tine şi Mitchell.
Intenţia...
...era de a ajunge la tine.
Având în vedere exclusivitatea prieteniei voastre,
m-am gândit că metoda cea mai bună era prin intermediul lui Mitchell.
Am greşit.
Am uitat de ce mă aflam acolo.
A fost un gest lipsit de profesionalism,
...adolescentin.
L-ai iubit?
Mitchell s-a dus acum.
Îmi dai emoţii.
E de parcă toate simţurile îmi spun că eşti periculoasă.
Sunt.
Poftim?
Dar nu pentru tine. Nu sunt simţurile tale.
Pentru creatura din tine.
Kemp îi spune "demon".
Însă mă priveşte prin ochii tăi şi ştie ce voi face.
E ciudat.
Pentru că am impresia că acela sunt eu.
Vreau să te ajut.
Vreau să fac ceva bun.
Nu eu fac asta, ci Annie. Tocmai am fost cu ea.
Plânge pentru că e îngrijorată.
Este un ucigaş în masă de 116 ani, nu un şoricel nenorocit.
Ce poţi face tu?
Minunat.
Uite, imediat ce-l găsesc mă voi întoarce, îţi promit.
Ai ales.
Primul lucru pe care l-ai spus când ai ajuns:
"Am responsabilitatea de a încerca asta".
- Şi o voi face! - Nu, atunci va fi altceva.
Trebuie să îţi iei un angajament.
- Aşa merge treaba. - Voi fi plecat o zi.
Sau... vreo două.
De ce ai venit aici?
Din vinovăţie?
- Din obligaţie? - Ştii de ce.
Credeam că poate au un leac.
Exact.
Un leac pentru chestia asta... de care suferim toţi.
Şi trei zile mai târziu vrei să pleci? Nu pricep.
Mi-e frică!
- Riscurile sunt minime. Ţi-au zis asta. - Mă tem...
...că va funcţiona.
În urmă cu doi ani,
mi s-a oferit cea mai bună scuză pentru a nu mă implica.
Ai spus-o chiar tu când m-ai sunat. Îţi aminteşti?
Am spus că trebuie să nu mai foloseşti blestemul ca o scuză să nu trăieşti.
Pe atunci visam la o viaţă fără chestia asta.
Şi faptul că ar putea deveni posibil...
gândul la aceasta este aşa de...
minunat.
E înfricoşător.
Când... am aflat ce eşti...
dintr-o dată totul...
a dobândit sens, să ştii.
Niciodată nu am prea fost...
norocoasă în iubire, dar...
dacă merge chestia asta...
nu ne va mai rămâne nimic în spatele căruia să ne ascundem.
Am fi doar noi doi şi niciodată nu am mai avut parte de asta.
Doamne. George, crezi că TU eşti speriat?
Chiar credeai asta?
Nina...
valorezi cât o mie de oameni ca mine.
Unul singur mi-e de ajuns.
Şi ce se întâmplă acum?
Rămân.
Bună. Mi s-a descărcat bateria mobilului şi trebuie să dau un telefon.
Pot să dau un telefon, nu-i aşa? Nina a sunat.
Corect.
Da, da. Aşa cred.
Linia e liberă.
Grozav.
Părintele Kemp ar prefera...
Cu cineva din exterior, ce facem noi...
Nu, nicio grijă. Nu voi spune nimănui.
Niciunul dintre noi nu iese din asta chiar plin de glorie.
"Bună, sunt Mitchell. Lăsaţi un mesaj".
Unde eşti?
Ce ţi s-a întâmplat, Mitchell?
Tot încerc să te îndepărtez de lumea aceea
însă tu aluneci mereu înapoi şi eu...
Nu te mai pot salva. Trebuie să mă gândesc la Nina şi la Annie.
Şi cred că ar trebui să ne laşi în pace acum.
Nu era acasă?
Nu.
Voi verifica dacă a lăsat vreun mesaj la noi.
Care e linia cu exteriorul, te rog?
"Bună. Nu e nimeni care să vă preia mesajul. Vă rugăm să lăsaţi..."
"Ascultare mesaje. Aveţi mesaje noi".
Eu sunt.
Dacă asculţi asta...
înseamnă că am plecat.
Cel care a venit la noi acasă pentru a vorbi cu George...
mă ajută să ajung la capătul călătoriei.
De atâta timp mă simt...
obosită.
Şi plină de teamă.
Perspectiva acestui...
necuprins disperat al timpului care mă aşteaptă...
este înspăimântătoare.
Îţi aminteşti, George? Voiam să trec dincolo
şi tu nu înţelegeai de ce, dacă nu ştiam ce mă aşteaptă.
Pentru că...
această viaţă veşnică, fără să îmbătrânesc,
fără să sărut pe cineva, fără să am o familie...
toate acele lucruri care te fac să fii uman...
Să nu le am este un iad mai groaznic decât orice mi-ar pregăti ei acolo.
Dar voi...
Pe voi vă iubesc.
Pentru că prin voi doi...
am trăit cu adevărat.
Adio.
- Acolo. Uşa. - Unde?
Acolo.
E Mitchell.
Mitchell a fost nimicit de foc,
împreună cu ceilalţi vampiri.
Amy McBride a murit în camera hiperbară acum patru luni.
Asta nu a împiedicat-o să mă viziteze de dimineaţă, la birou.
Amy McBride a venit la biroul tău?
Amy McBride, cea care a explodat?
A spus: "Vine".
E aici.
Thomas trebuie să-l fi lăsat să intre. Cheamă-l imediat.
S-a dus acolo pe aici, traversând pe acolo, apoi pe aici,
- aici şi aici. - Şi apoi pe unde?
Niciun răspuns.
Drăcia dracului.
- Aici. - Unde?
Nu, aici.
Uite, a luat sacii pentru cadavre. A fost în camera asta.
Nu înţeleg.
Îi caută pe ei? Ne caută pe noi?
Ambele.
În primul rând, presupun că te caută pe tine.
Nu trebuie să ia legătura cu cei de Tipul Trei. Du-te acolo, jos.
Spune-le că trebuie să le facem analize, mută-i undeva pe unde a trecut deja.
Şi închide intrarea principală.
Pune-i în încăperea de stocare, lângă hala principală.
Când Amy McBride se afla în cameră, unde...
Ce se întâmplă dacă ne întâlnim cu el?
Ai Biblia la tine?
Du-te în camera de monitorizare. Încuie uşa şi aşteaptă-mă.
Nu.
- Vreau să rămân aici. - Lucy.
Te rog.
Daniel.
Lucrarea noastră aici s-a încheiat.
Dar nu-i putem elibera pe George şi pe Nina în societate
ca să le permitem demonilor să fure alte suflete nevinovate.
Sunt o ameninţare pentru omenire.
Şi când ne vom fi ocupat de intrus, e datoria noastră să-i neutralizăm.
Asta e voia Domnului
şi când va veni vremea să o îndeplinim,
voi avea nevoie de ajutorul tău.
Şi ce naiba facem noi?
Aşteptăm.
- Stai. Trebuie să vorbesc cu Annie. - Corect. Doar...
Două minute.
Doar două.
Intră.
Ce naiba faci?
Am sunat acasă să văd dacă avem vreun mesaj de la Mitchell
şi am primit biletul tău de sinucidere.
De asta eşti aici?
Da? Vrei ca Părintele Groazei să te exorcizeze?
Nu. Voiam şi eu să te supraveghez.
- Ştiai despre asta? - Da.
Serios? Deci lui îi spui şi nouă nu?
Aţi fi încercat să mă opriţi.
Da. Ai perfectă dreptate!
Nu, îmi pare rău. Am pierdut deja un prieten săptămâna asta.
Nu voi pierde încă unul.
Vrei să te vindeci. Eu de ce nu o pot face?
E cu totul altceva. Leacul meu nu mă va ucide!
- Pe mine mă va ucide. - Poftim?
E ilogic.
Vei fi om, George.
Nu mă vei mai putea vedea.
Atunci nimeni nu va mai putea să mă vadă.
Ce-ar fi de aş rămâne aşa?
- Adică... aşa cum sunt acum. - Nu!
Acum o ai pe Nina...
Spun doar... Ce-ar fi atunci?
Eşti bine?
Doar o zi. Încă o zi, atât îţi cer.
Înţeleg ce spui. Chiar înţeleg, dar te rog...
nu face nimic până ce nu vorbim.
Te iubesc, ştii asta?
Da.
Şi eu te iubesc.
Taci. Taci!
Tu să taci!
Ce este?
Nu ştiu. E ciudat.
Dar mi-e foarte teamă.
- Îmi pare rău... - Da!
Nu-i nimic.
Totul va fi bine.
Da!
Acela era liftul.
Vino.
Bună să-ţi fie inima.
Asta e o nebunie. Nebunie.
E cu trei etaje mai sus.
Fii tare.
- Vine. - Iisuse Christoase. E demenţă curată.
Ce naiba era în casa aia?
Ce Iad am poftit aici?
Asta este.
Nu este el.
Vrei să taci?
- Se întâmplă ceva. - Îţi imaginezi.
Ba nu!
Micuţul ăla cu Biblia care ne-a adus aici era plin de adrenalină.
- Nu i-ai simţit mirosul? - Încă nu disting mirosurile.
Acum cred că toţi put.
Haide.
Ne putem juca de-a spionii.
Nu.
- Eu spionez cu ochişorii mei... - Te rog. Nu face asta.
Acceptă. Se întâmplă. Spionez, cu ochişorii mei...
ceva care începe cu...
Doamne, ce frumoasă eşti.
..."S". Nu poţi spune "sală".
Ştii că nu ne-am fi întâlnit de n-ar fi fost asta?
"S".
Şi nu poţi spune "sală".
Nu ştiu...
Satanişti ciudaţi. Mă dau bătut.
Scris.
Scris?
Uite, acolo.
Nu pot citi de aici.
Mişto fund.
Da. Ştiu asta, mulţumesc.
GEORGE, TOŢI VÂRCOLACII MOR. TERRY.
Deci? Ce scrie?
George?
Ridică-te.
Unde sunt George şi Annie?
Sunt aici, sunt în siguranţă.
Lasă minciunile, Lucy. Spune-mi imediat unde sunt George şi Annie.
Nu-i nimic.
Sunt încă în viaţă.
De ce ai zis "încă în viaţă"?
A fost ceva din ce mi-ai zis...
din ce ai făcut... care să nu fi fost o minciună?
- Trebuia să-ţi câştig încrederea. - Am făcut sex.
- Trebuia să-ţi câştig încrederea. - De ce?
Voi trei...
ştergeţi totul.
Ştiinţa, credinţa.
Cu voi revenim în anul zero.
Doamne.
Să putem studia aşa ceva...
Să înţelegem...
o fracţiune din ce însemnaţi voi pentru lume.
Şi ce legătură are cu asta explozia unei clădiri pline cu vampiri?
Am deviat de la misiune.
"Am deviat"?
La spital venea un lung şir de cadavre.
- Trebuia să stăm cu mâinile în sân? - Totul era sub control.
Clar!
Aşa că v-aţi asumat misiunea de a face puţină "curăţare etnică".
Să nu îndrăzneşti!
Să nu îndrăzneşti să încerci să găseşti scuze...
M-ai trădat.
Te rog, nu-mi spune că la asta se rezumă tot.
Tocmai mi-ai ucis câţi dintre oameni?
Şi toate acestea doar pentru că ţi-am rănit sentimentele?
Câţi oameni ai ucis tu?
Vârcolacii sunt bolnavi.
În ei sălăşuieşte ceva rău.
Tot ce-am făcut a fost pentru a încerca să-i ajutăm.
Foarte nobil, însă...
te-ai gândit însă că dacă aţi început să comandaţi în avans sacii pentru cadavre
poate a sosit timpul să vă opriţi?
Ajutor! Ajutor, vă rog!
Ajutor! Ceva e în neregulă. Ceva e în neregulă cu Nina!
Vă rog! Vă rog! Vă rog!
Ceva merge foarte prost! Vă rog!
Ceva e în neregulă! Ajutor!
Vă rog, nu-mi faceţi rău!
Dacă era doar un proiect ştiinţific, de ce te-ai concentrat asupra noastră?
Voi trei locuiaţi împreună.
Ne-am speriat. Nu ştiam ce puneţi la cale.
Nu puneam nimic la cale. Voiam doar să fim lăsaţi în pace.
Nu puteţi fi lăsaţi în pace!
Nu meritaţi să duceţi o viaţă plină de iubire şi de speranţă.
Sunteţi o otravă. Purtaţi hainele altor oameni.
Nu sunteţi umani.
Ai o viziune tare limitată asupra lumii.
Dumnezeu l-a creat pe om după propria Lui imagine.
Dacă asta includea şi furia Sa?
Şi dispreţul Său,
şi indiferenţa Sa...
şi întreaga Lui cruzime?
Dacă Dumnezeu ne-a făcut şi pe noi?
Suntem cu toţii...
copiii Săi.
Dar Dumnezeu e cam ticălos.
Priveşte-ne pe amândoi.
Plini de sângele altor oameni şi vorbind despre moralitate.
Dar există o diferenţă între noi doi.
Tu ai avut de ales.
Ce se întâmplă?
A venit clipa să o ajutăm pe Annie să-şi termine călătoria.
De fapt... m-am hotărât să mai rămân puţin.
Uite, s-a hotărât să mai rămână deocamdată aici.
Am discutat despre asta, Annie.
- Ştiu. Eram pregătită, dar... - E un pas uriaş.
Nu putem merge mai departe până nu va fi pregătită.
Uneori trebuie să te bazezi pe credinţă.
Nu va pleca nicăieri până nu îşi va lua rămas bun de la prietenii ei.
"Prietenii"?
Chiar a folosit acest cuvânt?
George, ar trebui să o găsim pe Annie şi să mergem.
Se întâmplă ceva.
Ce...
La naiba. E un cadavru în baie.
Ce pune la cale?
Uite-o pe Annie.
Am mai vorbit despre asta.
Annie e altfel. Nu se va clinti.
Oricum, trebuie să moară cineva ca să apară o uşă prin care să treacă.
Cum vei face asta?
Aşa.
Annie?
Şi când îi chemă la El pe cei doisprezece ucenici,
le dădu puterea de a izgoni spiritele necurate.
Nu. M-a ucis.
Le-a dat puterea de a izgoni spiritele necurate.
Pe aceştia 12, Iisus i-a trimis şi le-a poruncit...
"Călătorind, spuneţi că Regatul Cerului nu e departe".
"Vindecaţi-i pe cei bolnavi, curăţaţi-i pe leproşi..."
Annie!
"Înviaţi-i pe cei morţi..."
"Izgoniţi diavolii!"
Spiritule...
îţi poruncesc să pleci.
Annie! Nu, nu, nu...
Puterea lui Christos te sileşte.
Închide ochii.
Nu, nu, nu. Nu!
- Nu! - Puterea lui Christos te sileşte.
Nu! George!
Puterea lui Christos te sileşte.
Nu, vă rog! Nu, nu sunt pregătită.
George! George!
Nu, nu! Annie, Annie!
Nu!
George, trebuie să plecăm.
Trebuie să plecăm. Te rog, George!
Vino.
George!
Ce este? Ce se întâmplă?
Ce este?
Au luat-o, Nina. Au luat-o.
Ştiu, iubitule, ştiu.
Vino! Nu mai ai ce face pentru ea.
- E aici! - Ce? Cine?
Mitchell! E aici, pe undeva.
Trebuie să-l găsesc.
Unde te duci? Nu e sigur. Nu ştim câţi mai sunt acolo. George!
George!
Rahat, rahat, rahat. La naiba, rahat, rahat.
La naiba!
Mitchell.
Am ucis-o.
Pe "prietena" ta.
Am azvârlit-o în Lumea de Dincolo.
Ai simţit-o plecând?
Da?
I-ai auzit urletele când era smulsă din lume?
Vreau să simţi ce-i durerea.
Ca familiile victimelor tale.
Vreau să simţi suferinţa şi furia,
aşa cum am făcut-o eu.
Te voi ucide.
Îşi voi smulge căpăţâna!
Sunt gata să-L întâlnesc pe Creator.
Tu eşti gata să-l întâlneşti pe al tău?
Mitchell! Mitchell, opreşte-te!
A ucis-o, George.
A luat-o de lângă noi.
Ea nu şi-ar fi dorit asta. Ştii că nu ar fi vrut.
Pleacă. Acum. Sau jur pe Dumnezeu că tu vei urma.
Nu.
Am pierdut prea multe astăzi.
- Pleacă de aici, George. - Nu te voi pierde şi pe tine.
Îl voi ucide pe el şi apoi pe tine.
- Nu, nu o vei face. - Nu ştii ce am făcut.
- Eşti încă acolo, undeva. - Au ucis-o!
Şi aşa îi vei onora amintirea?
Dacă vrei să ucizi,
dacă vrei să distrugi orice fărâmă rămasă de umanitate, fie.
Dar nu îndrăzni să o faci în numele lui Annie.
Ei sunt monştrii.
Nu noi.
La naiba.
La naiba!
Mitchell, dă-mi mâna.
Mitchell.
Haide.
Ia-mă de mână.
Aşa. Haide. Haide.
S-a dus. Am pierdut-o.
Ştiu. Însă eu te-am redobândit pe tine.
... Catedrala din Bristol în amintirea celor 20 de victime din Tunelul Box.
Pe data de 27 a lunii trecute,
Expresul South Western de la 18:46 de la Bristol Temple Meads...
Scuze, asculţi asta?
...către Paddington s-a oprit în Tunelul Box,
după ce conductorul a acuzat prezenţa unui obstacol pe şine.
S-a pierdut contactul cu conductorul...
Întreaga linie a trebuit închisă.
Când echipele de salvare au ajuns în sfârşit la tren,
au descoperit că toţi cei 20 de pasageri fuseseră ucişi.
Nu avem apă caldă. Din nou.
Ce-i asta?
"Planul Domnului" de profesorul Lucy Jaggat.
Cât snobism.
Speri că a inclus o adresă şi numărul de telefon?
Încerc doar să o înţeleg, George.
Nu trebuie să faci asta.
Mă poţi duce până în oraş? Vreau să merg din nou la bibliotecă.
Cred că ştiu numele bărbosului care apăsa pe butoane.
Îl cheamă Lloyd Pinky. Îţi vine să crezi?
Nu a fost vina ta, Nina.
Eu l-am adus pe Kemp în casă şi a întâlnit-o pe Annie.
Eu te-am convins să mergi la ei. Am văzut cum a fost...
Deci, da.
Trebuie să fac asta.
Intru în tură la cafenea la ora 14:00.
Aşa că te las eu.
Cauza atacului este încă necunoscută.
Dar Alistair Lynch, sergent şef în zona Avon şi Somerset,
insistă că poliţia are mai multe piste încurajante.
În presă şi pe Internet circulă diverse teorii,
care leagă crimele de orice
de la un război teritorial al bandelor până la sacrificii rituale.
Sergentul şef Lynch a...
Nu te-ai săturat să asculţi asta?
E interesant.
...în timp ce investighează morţile celor 20 din Tunelul Box.
Este suferinţa altor oameni.
Este pornografie.
Tot restul vieţii,
instalaţiile proaste mă vor face să mă gândesc la ea.
De ce nu m-ai întrebat?
Ce să te întreb?
Despre ce s-a petrecut înainte să pleci din casă.
Despre ce am făcut în acea instituţie.
Nu vreau să ştiu.
Nu vreau să te privesc şi să mă gândesc...
Nu-ţi pot fi confident, Mitchell.
Nu pot. Nu acum.
Am prea mare nevoie de tine.
Ai venit de una singură?
Ce-a păţit Kemp?
Nu ştiu.
În ziua de după ce aţi plecat, era o nebunie. Toate alarmele...
Cum ne-ai găsit?
Nina mă caută.
A lăsat ceva urme.
Fusesem deja în fosta voastră casă. Era încuiată.
- Nu ne putem întoarce acolo. - Dar nu vă mai putem face rău.
S-a terminat. "Noi" nici nu mai existăm.
Nu ne putem întoarce acolo pentru că era casa lui Annie şi am pierdut-o.
Ce vrei, Lucy?
Camera hiperbară a fost ideea mea.
Patru oameni au murit acolo.
Craig Ford.
Amy McBride.
Lee Tully.
Richard Galvin.
Chipurile lor sunt primul lucru pe care îl văd când mă trezesc
şi ultimul lucru, înainte să adorm.
Cauţi moartea sau iertarea?
Ai idee ce mi-ai făcut?
Ce ai pornit?
Ar trebui să te sfâşii cu mâinile goale.
Trebuie să trăiesc cu povara faptelor mele.
Cred că ar trebui să o faci şi tu.
Mitchell, trebuie să-i văd pe Nina şi pe George.
E o idee foarte bună, ca aceea cu camera hiperbară.
Mitchell, te rog! Nu am unde altundeva să mă duc.
- Cât tupeu ai! - Nina, te rog.
- Ţi-ai adus şi prietenul? - E singură, Nina.
Nina. Nina, dă-i drumul.
Ce cauţi aici?
Mi se pare o întrebare ciudată, de vreme ce te-ai străduit atât să mă găseşti.
Nu mai spune. Am una dintre cărţile tale.
600 de pagini de tâmpenii crase.
Ai păstrat bonul fiscal? Îţi pot înapoia banii.
Ăla era sarcasm? Acum e sarcastică?
Iisuse, Mitchell, de ce nu ai...
Ce?
- De ce nu am ucis-o? - Da.
- Unde e Kemp? - Am întrebat-o. Nu ştie.
Corect. Atunci ce vrea?
- Să-mi cer iertare. - Iertare?
Ce, de parcă ai fi lovit maşina?
Păi...
Ca să explic, atunci.
Dar înainte să încerc să remediez ceva trebuie să...
Nu vreau să remediezi nimic.
Ce doreşti, Nina?
Nu ştiu.
Poate vreau doar să-ţi dau un bobârnac.
Bine, aşa... nu ajungem nicăieri, Nina.
Nina.
Ai încredere în ea?
Cred că vrea să-şi îndrepte greşelile.
- Probabil a fost grozavă în pat. - Crezi că despre asta e vorba?
Ce-ar trebui să credem? Lucy e periculoasă.
De ce o inviţi iar în vieţile noastre?
Stai puţin. "Micuţa Detectivă" a adus-o aici.
Voiam să o protejez pe prietena noastră.
Crezi că eu nu doresc asta?
Păi...
Nu ea a ucis-o pe Annie.
Nu e vorba doar despre Annie.
Am stat acolo două luni.
O dată, m-au băgat în camera hiperbară.
M-au convins să-l aduc acolo pe bărbatul iubit ca să moară,
cum a murit Tully, cum au murit ceilalţi.
- Eşti mai bună decât ei. - Ei au început.
Ei au pus totul la cale.
De ce e întotdeauna treaba victimelor să facă ceea ce e drept?
Pentru că trebuie să fie o diferenţă între noi şi ei.
Există una.
Noi suntem mai slabi.
Mulţumesc.
Nu am iertat-o pe Lucy.
Spun doar că nu cred că ar trebui să o ucidem.
Să nu crezi că sunt alături de tine în privinţa asta, Mitchell.
Poftim.
Găseşti lapte, pâine şi alte chestii în frigider.
Încă mai e pătată de sânge.
Acum faci nazuri?
De ce faci asta?
Ceilalţi vor să mă ucidă.
Nina, cu siguranţă.
Şi tu eşti cel care...
De ce faci asta?
Dacă vrei să fii iertat, trebuie mai întâi să ierţi.
Să ştii că tot a mea e canapeaua cu gâlme.
Da, nu-ţi forţa norocul.
De ce ai venit aici?
Mi-am trădat iubitul...
Mi-am trădat credinţa.
Nu mai ştiu cine sunt.
Cred că eşti un monstru acum.
Ca noi.
Ce pui la cale?
Bine.
Dumnezeu ştie ce le-ai făcut lui Mitchell şi George de-au fost aşa drăguţi.
Se pare că va trebui să joc eu rolul de adult.
Vreau să dispari până dimineaţă.
Nina. Fugi.
- Ce? - Ieşi afară, Nina!
Ieşi!
Bună, Nina.
Mitchell?
Lucy. Lucy!
Nu!
Te rog.
Te rog, nu-i face rău.
Câinele.
Imploră.
Bine, ascultă-mă. Te vom duce la spital.
- Mitchell, lasă-mă să mă duc. - Nu. Trebuie să...
Sunt o laşă.
Îmi doresc asta.
Mitchell.
Dacă vrei să ucizi pe cineva...
atunci...
ucide-mă pe mine.
Stai liniştit. În seara asta voi vărsa fiecare strop din sângele vostru negru.
Şi voi începe...
cu ea.
Dumnezeule. Era Annie.
Ce-i asta?
Nina, credeam că nu funcţionează.
- Nu merge. - Mitchell.
Mitchell! Mitchell!
Mitchell!
Ce-i?
Annie!
Mă auziţi?
Da! Te auzim şi te vedem.
- Sunteţi în siguranţă acum? - Da. Ne-ai salvat.
Annie...
eşti bine?
Da. Da.
E puţin complicat.
- Mi-e dor de voi. - Şi nouă ne lipseşti, Annie.
Cum e acolo?
Aşteptăm.
Avem fiecare câte un număr şi...
aşteptăm să ne strige cineva numărul
şi apoi ne mutăm în altă cameră şi aşteptăm acolo.
Dar apoi...
Apoi unul dintre noi dispare
şi ni se spune că nu avem voie să vorbim despre el.
Şi se face mare zarvă.
Trebuie să...
Trebuie să completăm un formular.
Şi oamenii...
Oamenii din spatele uşilor şuşotesc.
Nu ştiu ce aşteptăm să se întâmple,
dar uneori îmi doresc... doar...
să se întâmple.
Sunt foarte înspăimântată de ceea ce ar putea fi.
Sunt...
Sunt foarte furioşi pe mine că i-am făcut felul lui Kemp.
Ei spun că nu au un formular pentru asta.
Trebuie să plec, dar...
Vă rog...
nu mă uitaţi, bine?
Nu.
Ce se întâmplă acum, Mitchell?
Ce facem?
O vom aduce înapoi.
Nu vom reuşi niciodată.
- Aici a zis Mitchell că sunt oasele? - Da.
Bine, atunci. Sângele vindecă.
Ai văzut în ce hal eram când m-ai găsit în peştera aceea.
Dar am băut din copilaşul pe care l-ai adus şi uită-te acum la mine.
Nu mai pot pierde sânge.
- Mi-e rău. - Taci.
Nu ne putem opri, nu acum.
Subtitrare de Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro