Vă rog să spuneţi cum vă numiţi.
Violet Maryann Turner.
De ce vă aflaţi astăzi aici, dr. Turner?
Mă aflu aici pentru fiul meu, Lucas.
Vreau să primesc custodie parţială.
Fiul Dvs are aproape 1 an, nu-i aşa?
Peste 2 săptămâni.
Peste 2 săptămâni împlineşte 1 an.
De ce acum?
După aproape 1 an fără nici un fel de contact cu el,
de ce sunteţi acum pregătită să deveniţi mama lui Lucas?
Am venit la interviul pentru angajare.
Dr. Sicher vă aşteaptă.
Pe aici.
A venit Dr. Turner.
Dr. Turner. Bună ziua.
Sunt dr. Ellen Sicher.
Intră.
Ai un CV minunat.
N-aveţi idee... Am tot căutat pe cineva
cu aceeaşi viziune,
să îmi ţină locul cât voi fi în concediu de maternitate.
Pot să te întreb ce te aduce la New York?
Poftim?
Pot să te întreb de ce ai plecat din Los Angeles,
şi de la clinica unde lucrai?
Păi am fost...
în vacanţă, în Costa Rica,
şi...
îmi cer scuze. Nu am...
Nu ştiam că eşti...
Vei avea un copil...
ceea ce e...
Violet.
Da.
Văd că plângi.
îmi cer scuze.
O să plec.
Nu, nu. Violet...
Vrei să stăm de vorbă?
Deci ce vrei să spun?
FÄƒ ce a zis avocata.
Fii respectuoasÄƒ ÅŸi subliniazÄƒ faptul cÄƒ
eu am fost părintele constant din viaţa lui Lucas.
Deci vrei să fiu amabilă?
Fii sinceră.
Dar vezi tu... nu se poate şi sinceră şi amabilă.
Până la urmă, e o luptă pentru custodie.
Nu are nimic amabil.
Eşti pur şi simplu surescitată.
Nu, nu sunt, Pete.
Tu încerci să îl ţii pe Lucas departe de Violet,
iar eu vreau să ajut, dar, ştii...
sunt colegă cu Violet.
Mi-e prietenă... oarecum.
Aşa că trebuie să-mi spui clar ce vrei:
să fiu sinceră sau amabilă? - Fii sinceră.
Consideraţi că
Violet Turner e pregătită să devină mamă?
Vă rog să răspundeţi la întrebare.
Nu. Nu cred că Violet Turner e pregătită să devină mamă.
PRIVATE PRACTICE, Sezon 3, Episod 21 Traducere şi adaptare: Pisicella
Dnă Broome?
Dle Parker, aveţi o fetiţă de 8 ani?
Da.
Soţia dvs a murit într-un incendiu provocat sub influenţa drogurilor,
incendiu în care era să moară şi fiica dvs, corect?
Credeam că soţia mea se lăsase de droguri.
Nu am ştiut.
Dle Parker, îmi cer scuze, dar e adevărat
că nu v-aţi lăsat fiica să-şi ia rămas bun
de la mama sa, când aceasta era pe moarte?
Dle Parker?
Heather... soţia mea... avea arsuri serioase pe faţă,
şi nu voiam... Voiam ca fiica mea
să nu o vadă aşa. ăsta a fost motivul?
Sau cumva pentru că aţi considerat că soţia dvs era instabilă
şi că nu merita să-şi vadă fiica?
Nu mai am întrebări, dle judecător.
Pare supărată. Mă duc la ea.
Nu, las-o în pace. Au măcelărit-o azi în instanţă.
Char...
Vrei ceva de mâncare?
Sau un Martini? Nu dai alcool cuiva care...
- Ba exact alcool îi oferi cuiva... - Mă simt bine. Sunt bine.
O să fiu bine. Am nevoie doar să...
ăsta e al treilea mesaj pe care ţi-l las.
Te rog întoarce-te.
Am nevoie...
De cineva care să fie de partea mea.
Eu sunt de partea ei.
Eşti sigur?
Deci când Violet a aflat că este însărcinată,
v-aţi mutat la ea? - Da, voiam să-i ofer sprijinul meu.
- Sunteţi un prieten foarte bun, dr. Freedman. - E uşor să-i fii prieten bun lui Violet.
şi ea e mi-e o prietenă bună.
Dr. Freedman,
aţi cunoscut-o pe iubita dvs pe un site cu conţinut sexual?
Am cunoscut-o pe fosta mea iubită
pe un site unde adulţii fac cunoştinţă cu alţi adulţi.
Trebuie să...? Ce...? De ce...?
- Dnă Broome, ori treceţi repede la subiect... - Atunci să schimbăm subiectul.
Aveţi reputaţia unui medic pediatru
care ar face orice să-şi protejeze pacienţii, nu-i aşa?
ţin la siguranţa pacienţilor mei.
De fapt, nu-i aşa că aţi fost închis recent
pentru că aţi protejat un copil pe care îl credeaţi molestat?
Da. şi sunt mândru de asta.
Chiar sunteţi pregătit să daţi un copil
unei femei cu probleme evidente de sănătate mintală?
Obiecţie. Argumentativ.
Se aprobă.
Dacă Lucas ar fi pacientul dvs,
nu fiul celei mai bune prietene,
aţi considera că custodia comună
ar fi în interesul acestuia?
După tot ce s-a întâmplat,
chiar credeţi că Violet Turner este pregătită să fie mamă?
Nu spun decât că
poate voi doi ar trebui să staţi de vorbă, Pete.
ştii, se poate rezolva şi pe cale amiabilă.
Ai vreun mail de la Violet în care spune ceva despre Lucas?
Lucrăm în birouri vecine. Nu ne trimitem mail-uri. - întrebam şi eu.
- Iar eu îţi răspundeam. - Ce vrei să fac? Să pierd procesul?
Vrei să-mi dau copilul pe mâna ei
jumătate din fiecare săptămână? - Custodia comună nu e cel mai rău lucru...
- Nu. - Pete...
Nu!
Gata, şşşş...
Gata, gata...
E în regulă. Gata.
Nu s-a întâmplat nimic. - Dă-mi-l mie.
îmi pare rău.
Scumpule, e totul bine.
îmi pare rău.
Unde e?
A spus că vine.
O să vină.
Dle judecător, următorul nostru martor
vine de la mare distanţă.
Trebuie să apară.
Dacă nu vine, va trebui să...
O chem pe dr. Naomi Bennett drept următorul nostru martor.
E uşor pentru toţi ceilalţi
să spună că Violet ar trebui să-şi vadă de viaţă
şi să meargă mai departe,
dar când viaţa te loveşte în plin, nu e uşor.
Dar Dvs înţelegeţi mai bine
incapacitatea lui Violet de a merge mai departe?
- Da. - Din cauza relaţiei cu propria fiică?
Nu sunteţi apropiate, corect?
Cam la fel cum nici Violet nu e apropiată de fiul ei.
Am fost certate o perioadă scurtă de timp. Dar acum e mai bine.
Deci acum acceptaţi sarcina şi căsnicia fiicei dvs în vârstă de 15 ani?
Nu.
Vorbiţi cu ea?
Avem nevoie de puţin spaţiu.
Credeţi că nevoia de spaţiu
vis-a-vis de propriul copil
vă ajută să acceptaţi comportamentul lui Violet faţă de copilul ei?
Nu, nu, nu. Nu e aşa.
Am fost cu Pete.
Am fost de faţă când a găsit-o,
la doar câteva minute după atac...
pe moarte... într-o baltă de sânge... iar copilul nu era nicăieri
Nu există cuvinte
care să exprime cu acurateţe
oroarea prin care a trecut
şi pe care am văzut-o.
Imaginea ei în halul acela...
încă mă urmăreşte în vis,
la fel şi sentimentul de vină
şi neputinţa de a o ajuta
sau de a-l găsi pe Lucas.
Dacă pe mine încă mă terorizează asta, nici nu-mi pot imagina...
cât de tare a afectat-o pe Violet.
şi am toată compasiunea pentru ea...
pentru prietena mea.
Ce s-a întâmplat când ai deschis uşa
şi ai văzut-o pe Katie în prag?
ţi-am mai spus. M-a atacat. Da, dar ce s-a întâmplat exact?
Ce a făcut Katie? Cum ai reacţionat tu?
Ce ai simţit în timpul atacului?
Nu mai pot discuta despre atac. Ai discutat deja despre el?
Cu cine? M-am ocupat deja de atacul în sine,
iar acum vreau să mă concentrez să-mi recuperez viaţa. Am discutat despre asta.
ţi-am spus deja asta. Nu e... Nu..
Violet, nu te poţi psihanaliza singură.
ştiu că vrei să ai controlul asupra situaţiei,
cel mai probabil pentru că nu ai avut controlul asupra atacului.
înţeleg. Dar nu te va ajuta să rezolvi problema.
Vii la mine de ceva vreme.
şi presupun că...
ai venit la mine pentru că ai nevoie de ajutorul meu.
Atunci lasă-mă să te ajut.
Bine?
Bine.
Deci... Ce s-a întâmplat când ai deschis uşa?
Katie a mi-a înfipt o seringă în braţ
şi apoi?
Uneori sindromul de stres post-traumatic (P.T.S.D.)
declanşează frânturi de amintiri sau un sentiment intens de frică,
vigilenţă exagerată, senzaţie de amorţeală sau evitare.
Aţi tratat-o pe Violet Turner pentru această afecţiune?
Aţi făcut terapie cu ea?
îi sunt prieten, fost iubit,
şi... de fapt e o poveste amuzantă.
Era să fiu tatăl lui Lucas.
Scuzaţi-mă. Cum e posibil aşa ceva?
Mă întâlneam cu Violet,
iar la un moment dat a început să se culce cu Pete.
Nu vreau să se înţeleagă
că e o persoană promiscuă. Nu este.
Doar că...
în fine, cred că a fost o perioadă derutantă pentru toţi.
şi ideea era
că nici unul din noi nu a ştiut cine e tatăl copilului
decât după câteva săptămâni de la naştere,
aşa că e normal că m-am ataşat de el.
Dr. Turner nu ştia că dr. Wilder e tatăl copilului
atunci când i l-a dat în grijă?
Nu ştia cu certitudine.
Revenind la întrebare: Aţi tratat-o vreodată pe Violet Turner?
Nu. Având în vedere trecutul comun,
aş fi încălcat deontologia profesională.
Atunci, având în vedere comportamentul ei,
incapacitatea de a crea o legătură cu propriul fiu
după atac,
credeţi că Violet Turner
suferă de P.T.S.D?
Obiecţie. Dr. Wallace nu a fost citat ca martor expert,
sau ca psihiatrul lui dr. Turner.
Nu sunteţi obligat să răspundeţi.
O suspectez pe Violet că suferă de sindrom de stres post-traumatic.
Bună. îţi mulţumesc din suflet că ai venit.
Nu aş fi lipsit pentru nimic în lume.
îmi pare atât de rău
că trebuie să treci prin toate astea.
şi sper că nu e vina mea.
Când erai plecată şi nu puteai fi lângă Lucas...
Am...
Am încurajat-o pe Addison în relaţia cu Pete.
Mulţumesc.
îţi mulţumesc.
Vom lupta.
Vom lupta şi îţi vei recupera fiul.
Bine. Categoric.
Bine? Bine.
O chemăm pe dr. Amelia Shepherd să ia cuvântul.
P.T.S.D. provoacă modificări neuronale ce pot fi identificate.
şi sunt vizibile pe o magnetoencefalogramă.
în cazul lui Violet putem observa
o hiperactivitate anormală la nivelul lobilor temporali,
precum şi semne de atrofiere la nivelul hipocampului.
Ambele simptome sunt cauzate de sindromul de stres post-traumatic.
Cum interpretaţi aceste rezultate?
Există dovezi că P.T.S.D. este o afecţiune fizică.
- Ceea ce înseamnă...? - Că poate fi tratat.
Adică cu terapie psihologică sau medicamente împotriva anxietăţii?
Ambele sunt metode tradiţionale.
Eu, personal, aş opta pentru beta-blocante.
P.T.S.D. se manifestă şi prin simptome fizice:
frecvenţă cardiacă crescută, insuficienţă respiratorie.
Dacă separi reacţia fizică de amintiri,
poţi vindeca boala.
Cu alte cuvinte, spuneţi că dr. Turner poate fi tratată
foarte simplu, cu medicamente pentru inimă?
Da, asta spun. E o afecţiune fizică.
O întâlnim peste tot: la veteranii de război
victimele abuzurilor, persoane implicate în accidente...
Dar nu încercăm să le luăm copiii.
Dă-i înapoi copilul.
Pete...
Tu nu mai eşti binevenită aici.
în primul rând: du-te naibii,
şi în al doilea... nu e casa ta.
E a lui Addison. Amelia...
Hai, oricum trebuie să mergem să-l luăm pe Lucas.
- Mergem la tine în noaptea asta. - Nu. Fă-ţi bagajele şi pleacă!
- Mi s-a cerut să depun mărturie, aşa că am spus adevărul.
- Abia ai terminat şi tu Medicina... - Bine...
- Vii la audierea pentru custodia fiului meu... Cine te crezi?
- Gata, terminaţi... - Sunt neurochirurg licenţiat.
- ... şi te apuci să îndrugi nişte prostii pseudo-ştiinţifice...
- ştii ce? Mă găseşti la mine acasă.
- Addie, ce naiba faci? îl laşi să...
E copilul lui.
Da? La cum se poartă,
poate de fapt el suferă de P.T.S.D.
Când spuneţi "abandon"...
Asta a fost.
Violet şi-a abandonat copilul.
"Abandon" e un cuvânt puternic.
Ca şi "ură".
Aţi urât vreodată pe cineva, dr. Wilder?
Din câte ştiu eu, nu.
Aţi fost căsătorit, nu-i aşa?
Da.
Ce s-a întâmplat cu soţia Dvs?
A murit.
Ce aţi simţit când a murit?
Aţi spus vreodată că v-aţi urât soţia
şi că nu aţi simţit nimic când a murit?
Da.
Nu mă interesează în ce relaţii ai fost până acum cu Violet.
Astăzi, Violet e inamicul tău,
şi ne luptăm pentru viaţa lui Lucas.
Deci: vrei să câştigi sau nu?
- Violet Turner e o mamă minunată. - Nu vă derutează faptul că
Violet i-a dat copilul lui Pete?
Violet şi-a recunoscut limitele şi a cerut ajutor.
A făcut pentru copilul ei mai mult decât multe alte mame.
L-ar fi putut ţine la ea, ar fi angajat o doică,
şi ar fi stat tot timpul în camera ei, cu o sticlă în mână, ca mama mea,
dar nu a făcut-o. - Credeţi că...
Nu am terminat. L-a dat pe Lucas tatălui lui,
din dragoste pentru copilul ei.
Iar acum e obligată să-şi ceară iertare
pentru că a avut grijă de ea însăşi.
Din punctul meu de vedere,
nu trebuie să se scuze în faţa nimănui, pentru nimic.
îşi continuă viaţa aşa cum poate.
E pregătită să petreacă timp cu fiul ei.
Nu înţeleg de ce nu o susţinem cu toţii.
Să înţeleg că Violet îţi spune că vrea să fie cu Lucas,
îţi arată poze cu el, îşi propune schimbări majore? - Schimbări majore? Vai, nu!
Suntem prietene tocmai pentru că nu e genul ăla de mamă.
Eu urăsc copiii. şi ea la fel.
Adică... Nu ne plac copiii altora.
Dar îl place pe Lucas.
îl iubeşte.
"Violet urăşte copiii". Asta a fost tare.
Zău?
După cele spuse de tine,
chiar ai de gând să te iei de declaraţia mea?
S-a bizuit pe noi.
Măcar eu am încercat să-i fiu loială.
ştiu că am dat-o în bară, dar tu nici măcar nu ai încercat.
Aşa că nu arunca propria vină pe mine.
Nu îmi asum eu răspunderea.
Aşa ia-ţi vina şi bagă-ţi-o undeva!
Credeţi că Addison Montgomery
reprezintă un factor benefic în viaţa lui Lucas?
Am nevoie de un răspuns verbal, dr. Bennett.
- Nu ştiu. - Aţi văzut-o cu Lucas?
Da.
Aţi văzut-o când îl hrăneşte, îl spală,
sau când se joacă cu el? - Da.
Pare confortabilă în această postură?
Destul de.
Dr. Bennett, ne puteţi spune vreun motiv
pentru care Addison Montgomery
ar putea să nu fie un factor pozitiv în viaţa lui Lucas...
sau vreun motiv pentru care ar fi bună Violet Turner?
Dr. Bennett,
Avocata întreabă, Dvs răspundeţi.
Corect.
Dle judecător, am terminat.
Sam.
Sam, ce-a fost asta?
- M-au întrebat, iar eu am răspuns. - Asta a fost tot ce-ai avut de zis?
- Doar ştii cât de important e pentru mine. - Nu am putut.
- Ar fi trebuit să spui... - Am vrut să...
- De ce nu? - Nu am putut.
- Din cauza mea? şi tu crezi că... - Sunt îndrăgostit de Addison....
O iubesc şi o urăsc în acelaşi timp.
Mor când o văd cu Pete.
Aseară, stăteam pe cerdac,
şi îi auzeam pe toţi trei de alături.
Lucas râdea... Dacă aş fi depus mărturie
şi aş fi spus ce voiam să spun...
îmi doresc să-i pot despărţi.
Să iau copilul ăla de lângă ei.
Dar ar fi din motive greşite.
Aşa că îmi pare rău. îmi pare foarte rău.
Dar vreau să mă pot privi în oglindă
şi să ştiu că sunt un om bun.
încerc să fiu un om bun.
Aşa că am preferat să tac...
Dacă aş fi spus ce îmi stătea pe limbă,
nu aş fi depus mărturie în interesul tău,
ci în interesul meu.
Dr. Turner,
Dacă veţi câştiga, dacă vi se acordă custodie parţială,
ce anume abia aşteptaţi să faceţi cu Lucas?
Ce aşteptaţi cu nerăbdare să faceţi?
Abia aştept să îl privesc când doarme.
După ce s-a născut, înainte să-l dau lui Pete,
îl priveam când dormea.
Părea atât de liniştit...
şi...
în fine, acum încearcă să meargă şi să alcătuiască cuvinte
şi vreau să mă bucur şi eu de lucrurile astea.
Nu vreau...
Nu vreau să mai pierd nimic.
Vreţi să luăm o pauză...
sau să beţi puţină apă?
Nu. Sunt bine.
Deci vă bucuraţi că îl aveţi Lucas.
De vreme ce v-aţi gândit la un moment dat să avortaţi, nu-i aşa?
De altfel, aţi mai făcut şi alte câteva avorturi înainte, nu?
Dacă pierd?
Nu vom pierde. "Noi".
Dar dacă pierd?
- "Noi", "Noi". "Dacă pierdem?" - Bine, dacă pierdem?
Oricum nu se pune problema de pierdut.
Violet e mama lui Lucas. Doar nu îi va face nici un rău.
Nici eu n-am spus că l-ar îneca în cadă.
ştii ce? A depăşit ora de culcare.
Ar fi trebuit să doarmă de acum vreo jumătate de oră.
Mă duc să-l culc, bine?
Nu avem nevoie de ea. Nici de asta. Vezi tu cine e la uşă?
- Da. - Bine. Gata? Spune "Noapte bună".
- Noapte bună. - Spune "noapte bună".
- Noapte bună, flăcău. - "Noapte bună, tati".
Am fost întâi la tine acasă, dar nu erai.
Aşa că m-am gândit că eşti aici...
ştiu că e târziu şi că avocata...
s-ar supăra să afle că am venit aici, dar... - Ce e?
Cum am ajuns aici, Pete?
Adică în instanţă.
- Tu m-ai dat în judecată. - ştiu, dar...
Nu există o metodă mai civilizată să facem asta?
Avocata ta ştie atâtea amănunte personale despre toţi.
- şi a ta la fel. - Tocmai de aceea întreb: cum am ajuns aici?
Violet, mi l-ai pus pe Lucas în braţe
şi m-ai făcut unic responsabil pentru viaţa lui.
- Trebuie să fac ceea ce cred că e mai bine pentru el. - Chiar?
Pentru că mie mi se pare că...
Felul în care mă priveşti...
Pare că vrei să mă pedepseşti.
Nu asta e intenţia mea.
Sam a spus o chestie.
A spus că o iubeşte pe Addison, dar că o şi urăşte.
Aşa că îi este greu să...
E evident că mă urăşti.
Dar cumva faci toate astea pentru că...
încă mai eşti îndrăgostit de mine?
Violet.
- Lasă-mă în pace. - Stai puţin. Vino încoace.
- Ce naiba a fost asta? - Ce?
- Băieţi, nu vă pierdeţi capul. - Bun sfat.
- Ba nu. Ai idee ce ai făcut? - Nu înţelegi.
Pe naiba, Cooper.
- E o porcărie. - Unde e?
înăuntru. Poate ar trebui să o lăsăm puţin în pace.
Te simţi bine?
Vrei să-l concediez pe Cooper?
Pentru că pot. Sau pe Charlotte.
Am tot căutat un motiv să o dau afară.
Spune, şi se rezolvă.
Cine ar fi crezut?
Cine ar fi crezut că toţi mă consideră o persoană îngrozitoare?
Ce se întâmplă dacă pierd?
Nu mai pot trece încă o dată prin toate astea.
Ce i-ai spune unei paciente
dacă ar fi în locul tău?
Nu ştiu.
Ba da, ştii.
ştii.
încă îl mai iubesc pe Pete.
Nu mai spune nimănui, bine?
Bine.
Bine, să ne întoarcem.
Ne întoarcem.
Când anume, în timpul atacului, te-ai gândit la Lucas?
- Ce importanţă are? - Pentru că am parcurs episodul ăsta de mai multe ori,
iar tu nu l-ai menţionat deloc pe Lucas,
iar eu vreau să vorbim despre el.
Deci să revenim.
- Erai întinsă pe podea... - Curgea sânge din mine
şi îmi strica covorul. Nu ştiu. - Rămâi cu mine, violet.
Rămâi cu mine.
Ai idee cât am implorat-o să n-o facă?
Ce să nu facă?
Să îl scoată din mine.
Te deranjează dacă mă aşez?
şi eu ce să fac, să zic "nu"?
Cum am ajuns aici?
Cum am lăsat lucrurile să se agraveze aşa de mult?
Nu ştiu.
- îţi place să te joci de-a mămica cu fiul meu, Addison? - Violet...
Numai două persoane ştiau de avorturile mele,
şi sunt convinsă că nu Naomi a spus mai departe.
Vrei să joci murdar? Hai să jucăm murdar.
Dar reţine că tu ai început.
Reţine asta când vei depune mărturie.
Consideraţi că
Violet Turner e pregătită să fie mamă?
Vă rog să răspundeţi.
Nu, nu cred
că Violet Turner e pregătită să fie mamă.
Nu a intrat deloc contact cu copilul.
Am încercat să umplu eu locul gol.
ştiu că nu sunt mama lui.
Nu a fost premeditat, ci pur şi simplu s-a întâmplat.
şi mă bucur că s-a întâmplat.
E un băieţel deosebit.
Vă admir, dr. Montgomery.
Nu multe femei şi-ar asuma responsabilitatea
de a creşte copilul altei femei.
Nu mai am întrebări.
Vă consideraţi
o persoană onestă, dr. Montgomery?
- Da. - Aţi fost căsătorită, nu-i aşa?
Da. Acum sunt divorţată.
- şi de ce a eşuat căsnicia? - Obiectez!
- De ce e important mariajul martorei? - Deci?
Are legătură cu credibilitatea acesteia.
Răspundeţi, dr. Montgomery.
Am avut o aventură, iar soţul meu m-a părăsit.
Cu cine aţi avut aventura respectivă?
Cu cel mai bun prieten al soţului meu.
E adevărat că aţi avut o aventură şi cu soţul unei paciente?
Dr. Noah Barnes, parcă...
Nu ne-am culcat împreună.
Deci aţi fost nesinceră, aţi înălcat jurăminte atunci când aţi avut chef.. corect?
Ceea ce ne face să ne întrebăm:
Cât putem conta pe credibilitatea Dvs la această audiere?
- Obiectez! Serios, e abuziv. - în regulă. Trecem mai departe.
De ce nu aveţi copii, dr. Montgomery?
Pentru că nu pot.
Aţi vrut vreodată să aveţi copii?
Da, am încercat, dar nu am reuşit.
Deci aţi fi în stare să depuneţi mărturie falsă pentru a-l păstra pe Lucas,
pentru a proteja ultima Dvs şansă de a fi mamă?
Obiectez!
Nu, vreau să răspund.
Aveţi dreptate. Mi-am înşelat soţul şi am alergat după bărbatul alteia,
şi, capac peste toate, sunt stearpă.
Distracţie la maxim...
Nu am premeditat nimic din toate astea.
Nu am vrut niciodată să îi fac rău lui Violet.
Da, e vraişte. şi eu la fel.
Mă aflu aici pentru Lucas.
E copil, deci nu poate vorbi în dreptul lui.
Dar sunt sigură
că ar spune că vrea să fie iubit şi să se simtă în siguranţă
şi să mănânce cereale la cină.
Nu vreau decât ca Lucas să fie fericit.
Iar dacă asta presupune să vă luaţi de mine
şi să mă faceţi să par cea mai cumplită fiinţă de pe pământ,
n-aveţi decât,
pentru că...
Lucas merită... în ochii mei.
Aşa că...
Următoarea întrebare, dnă Gibson?
încă mă iubeşti?
îmi pare rău
că toate cele întâmplate te-au rănit.
Dar nu te pot lăsa să îl răneşti pe Lucas aşa cum m-ai rănit pe mine.
- Trebuie să îl protejez. - Nu mi-ai răspuns la întrebare.
- Ce vrei de la mine? - Nu ştiu.
La urma urmei, am făcut un copil împreună.
Am putea măcar să fim sinceri unul cu celălalt.
Sincer? Bine. Am terminat.
Am mers mai departe. Te-am uitat.
îşi doresc numai bine. Mult succes în tot ce vei face.
Mi-ai sfâşiat inima.
şi ai plecat de lângă copilul nostru.
Am mers mai departe. Nu te iubesc.
Ai vrut sinceritate?
Sinceritatea nu e plăcută.
Ai fost fantastică azi la tribunal.
Dacă nici asta nu ne va ajuta să câştigăm...
Copilul a adormit?
- Ce? - Lucas a adormit?
Da, a adormit repede.
De unde ştia avocata ta de avorturile lui Violet?
Răspunde-mi.
Trebuia să fac ceva să câştigăm.
Nici nu ştiu ce să-ţi spun.
- Pete, nu ştiu... - Addison...
Nu ştiu. Ai făcut
nişte lucruri oribile pe parcursul acestui proces, dar mi-am zis
că le-ai făcut pentru că eşti îngrijorat şi speriat.
Dar acum... parcă l-ai ascuns pe adevăratul Pete
şi ai devenit o persoană rece şi rea... - ştii ce? Vezi-ţi de treaba ta.
- Să-mi văd de treaba mea?!? - Da. Nu te băga în treaba asta.
"Treaba asta" chiar e treaba mea. Tu ai făcut să devină treaba mea
în clipa când mi l-ai pus pe Lucas în braţe.
Dacă nu l-aş iubi, aş sta deoparte
şi v-aş privi cum tu şi Violet vă faceţi fărâme.
- Dar îl iubesc cu adevărat, şi tocmai de aceea îmi fac griji. - şi eu nu, sau cum?
Mai bine te-ai gândi ce o să-i spui
când te va întreba de ce i-ai făcut asta mamei lui.
Ce îi vei răspunde?
Sper că vei avea un răspuns bun, Pete,
pentru că altfel... - Altfel ce? Mă va urî?
Nu. îi va fi ruşine cu tine, aşa cum mi-e mie acum.
Pete, de ce am ajuns în situaţia asta?
De când s-a născut Lucas, cu toţii ne-am dorit
ca Violet să facă parte din viaţa lui.
De câte ori nu a ieşit din încăperea în care se afla şi el?
De câte ori nu a trecut pe lângă el
sau nu s-a prefăcut că Lucas nu există?
şi de fiecare dată, noi doi mergeam într-un colţ
şi vorbeam în şoaptă,
sperând şi rugându-ne să se uite măcar la el. - Exact. Tocmai...
şi a făcut-o. S-a uitat la el.
ştii, Violet a făcut tot ce îi ceream noi toţi,
şi în loc să o susţinem, sau să respirăm uşuraţi,
pentru că în sfârşit s-a întâmplat...
ne aflăm la tribunal,
spunându-i "Nu, Violet, nu poţi fi mama propriului tău copil".
Suntem cam ipocriţi, nu crezi?
Cooper, nu e pregătită.
în adâncul sufletului, cred că ştii şi tu asta.
Consideraţi că..
Violet Turner e pregătită să fie mamă?
Dr. Freedman?
Răspundeţi la întrebare, Dr. Freedman.
Nu.
Violet...
Violet, ar fi trebuit să...
Ar fi trebuit să-ţi spun ce simt.
Nu am făcut-o pentru că voiam să îţi fiu aproape.
Voiam să te susţin, dar când am ajuns acolo,
mi-am dat seama că aici e vroba despre Lucas.
Dar ar fi trebuit să vorbesc mai întâi cu tine. îmi pare rău.
Te las 5 minute.
Ai 5 minute la dispoziţie
să te plângi de tot ce s-a vorbit acolo.
Ai 5 minute să plângi, să ţipi,
şi să-i înjuri în toate felurile posibile.
Dar după ce trec cele 5 minute,
te vei întoarce în sală
şi vei lupta pentru fiul tău. - Nu pot.
- îmi pare rău, dar timpul trece. - La naiba, Naomi.
ştii, poate i-ar fi mai bine fără mine.
- Poate chiar sunt o mamă cumplită. - ăsta nu e motiv să renunţi.
Da, vor exista situaţii când îţi vei dezamăgi copilul.
Altele, când vei proceda greşit.
şi altele, când chiar vei fi o mamă îngrozitoare.
Dar ăsta nu e motiv să renunţi.
Ci să lupţi mai cu forţă.
Asta ar fi trebuit să fac eu.
Aşa că întoarce-te în sală şi luptă!
Luptă pentru amândoua!
Urmăreşte-mă, Violet.
- Ai idee cât am implorat-o să n-o facă? - Să nu facă ce?
Să nu-l scoată din mine.
Am implorat la nesfârşit.
Iar când am realizat că oricum o va face,
i-am spus copilului meu...
i-am spus lui Lucas
că lui mami îi pare tare rău
că a permis să se întâmple aşa ceva.
şi...
Apoi... Apoi am lăsat-o.
Ai lăsat-o să ce?
I-am spus lui Katie cum să-l scoată din mine.
Unde să taie, cât de adâncă ar trebui să fie incizia,
cum să vadă dincolo de sânge.
Am ajutat-o.
Am ajutat-o să-mi ia copilul.
Violet... ascultă-mă.
Ce i s-ar fi întâmplat lui Lucas
dacă Katie ar fi făcut incizia incorect?
L-ar fi putut răni.
Ce i s-ar fi întâmplat lui Lucas dacă incizia ar fi fost prea adâncă?
L-ar fi putut răni.
Exact.
şi ce i s-ar fi întâmplat lui Lucas
dacă nu i-ai fi spus lui Katie cum să vadă dincolo de sânge?
L-ar fi putut răni.
Aşa este.
Ai ajutat-o pe Katie să îl scoată pe Lucas
pentru că încercai să îl protejezi.
L-ai adus pe Lucas pe lume întreg şi nevătămat.
Tu ai reuşit asta...
Chiar dacă sângerai de moarte.
înţelegi ce înseamnă asta?
Că l-am ales pe Lucas...
Da.
în detrimentul meu. L-am ales pe Lucas.
Da.
şi tot pe el l-ai ales şi atunci când i l-ai dat lui Pete.
Mă auzi?
Tu ţi-ai salvat băieţelul.
L-am salvat?
Da.
Vă rog răspundeţi la întrebare, Dr. Turner.
Câte avorturi aţi făcut?
Două.
şi v-aţi gândit la un moment dat să îl avortaţi şi pe Lucas.
Nu îmi planificasem să devin mamă,
aşa că da, m-am gândit şi la asta, dar apoi m-am răzgândit.
- Deci aveaţi dubii de a deveni mamă de dinainte de atac?
- Orice femeie are dubii de a deveni mamă.
- Răspundeţi la întrebare. - Da, am avut o doză normală de îndoială.
- De ce nu aţi făcut testul de paternitate?
Până nu am ajuns să înţeleg ce însemna maternitatea pentru mine,
nu puteam lua în calcul părerea unui partener,
- Deci părea cea mai bună variantă să nu ştiu cine e tatăl. - Iar după ce s-a născut Lucas?
Să lămurim lucrurile: Lucas nu "s-a născut".
Mi-a fost smuls din pântec.
Iar după aceea, mă luptam pentru viaţa şi sănătatea mea mintală,
aşa că nu mă puteam concentra pe identificarea tatălui.
Cu toţii înţelegem stresul la care aţi fost supusă,
dar în acea situaţie, în orice altă situaţie de altfel,
nu credeţi că a pune pe primul plan nevoile personale
contrazice conceptul de mamă bună?
Multă vreme am gândit şi eu la fel, dnă Broome,
multă vreme am gândit
că sunt otravă pentru copilul meu.
Dar acum ştiu că nu e adevărat.
Am făcut terapie. Am muncit.
şi simt cu toată fiinţa mea
că sunt pregătită să fiu mama lui Lucas.
Iar când nu eram pregătită,
l-am dat singurei persoane
care ştiam că va pune viaţa lui Lucas mai presus de a sa.
şi acea persoană a fost Pete.
Iar prietenii mei au venit în ajutor.
şi vor să îl protejeze pe Lucas.
şi, oricât de greu îmi este să îi aud vorbind despre mine,
mă bucur că sunt protectori cu Lucas.
Dar mi-am revenit.
şi nu am de gând să mă scuz
sau să mă simt vinovată
că am făcut ce a fost mai bine pentru copilul meu şi pentru mine.
Mă aflu azi aici...
pentru că m-am vindecat.
şi vreau să împart custodia fiului meu.
Sunt pregătită să împart povara de a fi părinte,
şi merit această şansă,
pentru că am muncit mult, mi-am revenit...
şi pentru că sunt mama lui Lucas.
Eu sunt mama lui Lucas.
şi nimeni altcineva nu poate spune acelaşi lucru.
Ultima întrebare, Dr. Wilder.
Având în vedere tot ce s-a spus,
şi din experienţa dvs personală,
consideraţi că Violet Turner e pregătită să fie mamă?
Dr. Wilder.
Pot să spun câteva cuvinte?
Desigur.
Seamănă leit cu tine, ştii?
Deja e încăpăţânat... şi sensibil.
Studiază oamenii,
râde tot timpul, chiar şi fără motiv.
Seamănă leit cu tine.
şi vreau să te cunoască, Violet. Sincer.
Dar încă nu ştie ce e durerea.
şi ştiu că va veni şi ziua în care va afla... e inevitabil..
Dar vreau să amân momentul acela cât mai mult posibil.
şi cred că dacă eşti pregătită să faci parte din viaţa lui Lucas...
ştiu cum eşti când iubeşti pe cineva.
ştiu cum e să fii iubit de tine.
şi e cel mai minunat sentiment din lume.
şi vreau ca Lucas să cunoască acea iubire,
pentru că tu eşti mama lui.
şi cred că dacă îl vei iubi...
ceea ce cred că se va întâmpla curând,
avem şansa să creştem cel mai fericit,
şi iubit băieţel din lumea asta.
Dar te rog, Violet...
Fii pregătită.
Doar atât îţi cer.
Dr. Turner, aţi suferit o tragedie cumplită,
şi aveţi toată compasiunea mea.
Vă admir că aţi făcut terapie
şi că v-aţi pregătit
să aveţi o relaţie cu copilul Dvs.
E o dovadă a puterii Dvs.
Pe parcursul acestui proces,
mulţi dintre ei care vă cunosc cel mai bine şi vă iubesc cel mai mult
au declarat că nu vă consideră încă pregătită
să fiţi mamă deocamdată.
şi oricât de mult admir progresele înregistrate
şi intensitatea dorinţei dvs de a fi cu Lucas,
părerea mea nu poate înlocui părerile celorlalţi.
Prin urmare...
îi acord custodie întreagă lui Dr. Wilder,
cu drept de vizitare sub supraveghere pentru Dr. Turner.
în viitor, Dr. Turner poate depune o cerere
de revizuire a acestui aranjament.
Salut.
Cum se simte William?
E foarte bolnav.
îmi pare rău.
Bine. Ar trebui să plec.
Mă bucur că te-am văzut.
Maya e însărcinată în 8 luni,
iar eu nici nu am simţit copilul lovind.
Nu am ajutat-o cu camera copilului.
Nu am cumpărat nici o hăinuţă de copii.
Nimic.
Uite...
Are nevoie de mai multe hăinuţe.
Eu i-am luat doar o şapcă de baseball minusculă.
în camera copilului există doar pătuţ.
Aşa că sunt multe de făcut acolo.
Iar copilul loveşte la comandă când aude muzică,
aşa că, dacă vrei să petreci timp
cântând la burtica lui Maya...
ai putea-o face.
Nu e prea târziu?
Eşti mama ei.
Nu e niciodată prea târziu.
E ceva, nu-i aşa?
Da.
E ceva.
Tu ai fost la mijloc...
Mă refer la declaraţia lui Pete.
E în regulă. Nu trebuie să...
Doar că...
Am trecut prin război săptămâna asta,
şi am pierdut.
aşa că încerc să apreciez lucrurile mărunte.
Aşa că, dacă l-ai ajutat pe Pete,
şi dacă datorită ţie mă urăşte ceva mai puţin,
atunci... e ceva de apreciat.
îmi pare rău.
Nu m-am aşteptat.... Credeam că judecătorul...
Opreşte-te.
Nu e sfârşitul lumii.
E un pas.
Mic, dar tot un pas e.
îl voi vedea pe Lucas şi voi fi fericită.
Dar tu?
Nu ştiu.
Să ştii că Pete nu te urăşte.
Violet nu e acasă.
Uite... Nu ştiu încotro mă îndrept...
- Am eu faţă de GPS? - Ai putea să taci să să mă laşi să termin...
de vorbit?
Metaforic vorbind, nu ştiu încotro mă îndrept.
Tot ce ştiu e că nu am fost eu însumi în ultima vreme,
şi chiar dacă încerc să îmi revin,
nu ştiu când voi reuşi.
Ce voiam să spun de fapt? Am memorat discursul.
- Spuneai că nu ştii pe ce lume trăieşti. - Aşa, corect.
Dar ceea ce ştiu sigur...
Din tot acest coşmar am realizat
ce e cu adevărat important...
cum ar fi... oamenii pe care îi iubeşti.
Iar tu eşti importantă pentru mine, Charlotte.
şi tu eşti important pentru mine.
Vrei să iei cina cu mine?