River?
Urmăreşte nava aia!
Ţi-a explicat Dr Song cu ce avem de-a face?
Doctore...
ce o să-mi facă?
Amy, nu la ochi, uită-te la Înger dar nu în ochii lui.
Din câte ştim noi, Îngerul e încă captiv pe acea navă.
Misiunea noastră e să intrăm şi să-l neutralizăm.
Nu înţelegeţi? Se hrănesc cu radiaţiile motorului.
Prăbuşirea lui Byzantium nu a fost un accident,
a fost o misiune de salvare pentru Îngeri.
Suntem în mijlocul unei armate.
Statuile au avansat din toate părţile.
Nu putem urca, nu ne putem întoarce, nu avem cale de scăpare.
Sunt pe cale să fac ceva incredibil de stupid şi periculos.
Când o voi face, săriţi.
Când vă dau semnalul. Ce semnal? Vă veţi da seama.
Traducerea şi adaptarea: Phantom
Subtitrări Noi Team
www.subtitrări-noi.ro
Comentarii pe: www.tvblog.ro
Din carne şi piatră
Sus! Uitaţi-vă sus!
- Eşti bine? - Ce s-a întâmplat?
Am sărit.
- Unde am sărit? - Sus, uitaţi-vă sus!
Unde suntem? Unde am fost înainte. Ba nu. Dă-te la o parte.
Doctore, explică-mi la ce mă uit.
Haide, Amy, gândeşte-te!
Nava s-a prăbuşit şi mai avea energie, nu?
Ce mai e la bord?
Gravitaţia artificială. Am sărit sănătos, şi ne-am întors invers.
A dezactivat sfera gravitaţională pentru a ne
da un curent de aer ascendent şi uită-ne aici!
Doctore. Statuile, arată mai mult ca Îngerii acum.
Se hrănesc cu radiaţia epavei,
epuizând toată energia navei, pentru a se activa.
Într-o oră, o să vină o armată!
Distrug lumina. Uitaţi-vă la ei, uitaţi-vă la Îngeri.
- Intraţi în navă, repede, toţi! - Cum?
Doctore!
E doar un coridor.
Gravitatea se orienteazÄƒ cÄƒtre podea.
Intraţi aici, toţi, să nu vă luaţi ochii de pe Îngeri. Repede!
Haideţi, soldaţi, duceţi-vă!
Presupun că Îngerii nu pot sări şi ei.
Sunt aici. Acum.
În întuneric, suntem terminaţi. Fugiţi!
Tot locul ăsta e o capcană.
Nu, e o bombă temporală. De fapt e o capcană şi o bombă temporală.
Şi acum e o fundătură. Nu intraţi în panică.
Mă panichez doar eu. Ce e înăuntru?
Puntea secundară de zbor.
Bine. Deci e ca şi cum am fugi într-un coş?
Dacă cedează gravitaţia? M-am gândit la asta. Şi?
O să cam murim toţi. Vezi? M-am gândit la asta.
Protocoalele de securitate sunt încă active.
Nu avem cum să le şuntăm, e imposibil.
- Cât de imposibil? - Două minute.
Fuzelajul a fost străpuns si energia cedează.
- D-le! Vin! - Doctore! Luminile.
Clericilor, urmăriţi-i.
Şi nu vă uitaţi la ochii lor.
Oriunde altundeva dar nu la ochii lor.
Am izolat reţeaua pentru lumină.
Nu mai pot consuma energia acum.
- Bine lucrat, Doctore. - Da, aşa e.
E bine în multe moduri, e bine până acum...
Până acum? Păi, e o singură metodă de a deschide uşa asta.
Cred că va trebui să redirecţionez energia în secţiunea asta
- prin aparatul de control al uşii. - Bine, în regulă, fă-o.
Inclusiv luminile. Toate. Va trebui să opresc luminile.
- Pentru cât timp? - O fracţiune de secundă.
Poate mai mult. Poate că puţin mai mult. Poate?
Presupun. Suntem atacaţi de statui
într-o navă prăbuşită. Nu există un
manual care să-mi spună ce să fac!
Doctore, am pierdut lanternele. Am fi într-o beznă totală.
Nu există altă modalitate. Episcopule?
Dr Song, am pierdut nişte Clerici
de nădejde azi. Ai încredere în acest om?
- Am încredere totală în el. - Nu e un ţăcănit, nu?
Am încredere totală în el.
Iertaţi-mă.
Te cred pe cuvânt,
fiindcă eşti singura care îl înţelege pe tipul ăsta.
Asta va avea succes numai dacă nu ştie cine eşti.
Dacă mai pierd camarazi, s-ar putea să-i spun.
Înţeles?
Înţeles.
- Doctore, te protejăm noi. - Fii binecuvântat, Episcopule.
Distanţa faţă de inamic, 3.048 metri.
De îndată ce luminile se sting, trageţi încontinuu.
Cu o acoperire totală împotriva Îngerilor.
Nu vă opriţi din tras când luminile sunt stinse.
Folosiţi protocolul armelor de
foc, gloanţele nu trebuie irosite.
Amy, când se sting luminile, ar trebui ca roata să se deschidă.
- În sensul acelor de ceasornic, de 4 ori. - De 10 ori.
Nu, patru, de 4 ori.
- Da, patru, te-am auzit. - Gata!
La numărătoarea mea.
Dumnezeu să ne aibă în pază.
Trei... doi... unu.
Trageţi!
- Învârte! - Doctore, repede!
Se deschide, merge. Retrageţi-vă!
- Doctore, repede. - Doctore!
Doctore!
Ce faci?
Magnetizez uşa. Nimic nu mai poate
- învârţi roata aia acum. - Crezi?
- Doamne! - Acum ai priceput!
Totuşi e bine că ai tras de timp.
Mă pricep să lucrez în situaţii limită.
Doctore!
Sigilaţi uşa. Sigilaţi-o acum!
- Suntem înconjuraţi! - Sigilaţi uşa aia!
- Doctore, cât timp avem? - Maxim 5 minute.
- Nouă. - Cinci.
Da, 5, aşa e. De ce ai zis 9? Nu am zis.
- Trebuie să găsim altă ieşire. - Nu există.
Ba da, există, normal că există.
Asta e o navă pentru călătorii în galaxii,
călătoreşte mulţi ani între planete. Deci, de ce aveau nevoie?
- Desigur. - Desigur, ce?
- De ce aveau nevoie? - Putem intra acolo?
E o unitate sigilată, dar au instalat-o cumva.
Zidul acesta ar trebui să poată fi glisat în sus.
Sunt cleme. Dezactivez clemele!
Ce-i înăuntru? De ce aveau nevoie?
Trebuiau să respire.
Dar asta e...
...Asta e...
- E o fabrică de oxigen. - E o pădure.
Da, e o pădure, şi o fabrică de oxigen.
Şi dacă avem noroc, e şi o cale de de scăpa.
- Opt. - Ce ai zis?
- Nimic. - Mai există altă ieşire?
Scanaţi arhitectura, nu trebuie să ne pierdem pe acolo.
Lucrez la asta! Staţi unde sunteţi
până când verific nivelele de radiaţii.
Copaci pe o navă spaţială?
Nu sunt doar copaci, e ceva şi mai fascinant. O să-ţi placă asta.
Cyborcopaci...
Copaci... plus tehnologie.
Crengile devin cablurile. Acestea sunt senzorii fuzelajului.
O pădure într-o navă stelară. Care oferă oxigen.
Chiar plouă. E un întreg microclimat.
E o încăpere ecologică care trece prin centrul navei.
E o pădure într-o navă, într-o navă spaţială, e ca un labirint.
Te-am impresionat, Amy Pond?
- Şapte. - Şapte?
- Scuze, ce-ai zis? - Ai zis şapte.
Ba nu. Ba da, ai zis. Doctore!
E o ieşire, în capătul îndepărtat al
navei în puntea principală de zbor.
- Acolo trebuie să mergem. - Stabilesc o traiectorie sigură.
- Cât de repede poţi! - Doctore?
Iertaţi-mă. Eşti acolo, Doctore?
Sunt Îngerul Bob, domnule.
Îngerul Bob. Cum o duci? Scuze, subiect nepotrivit.
Îngerii se întreabă ce speri că realizezi prin asta.
Să realizăm? Nu realizăm nimic. Doar ne ţinem tari.
E plăcut aici, sunt console, fotolii confortabile, o pădure.
Voi cum staţi?
Îngerii se desfată, d-le.
Curând vom putea să absorbim destulă
energie pentru a distruge nava.
Inclusiv lumea asta cu toate stelele şi celelalte lumi.
Ţi-am spus că noi avem fotolii confortabile?
Noi nu avem nevoie de aşa ceva.
L-am făcut să zică fotolii confortabile!
Şase.
Destul cu pălăvrăgeala. Ce i-aţi făcut lui Amy?
- Are ceva în ochi. - Ce are în ochi?
- Noi suntem. - Ce tot zice?
Doctore, sunt 5.
Adică, cinci.
Sunt bine!
Numeri.
- Număr? - Faci o numărătoare inversă. De la 10.
Faci asta de câteva minute. De ce? Nu ştiu.
Număr până la ce?
Nu ştiu.
O vom lua. Vă vom lua pe toţi.
O să fim stăpâni peste timp şi spaţiu.
Trăieşte-ţi viaţa, Bob.
Scuze din nou.
E energie pe nava asta, dar nu suficient de multă.
Fără supărare, d-le.
E mai multă energie pe nava asta decât aţi putea înţelege.
Dumnezeule, ce se aude?
S-au întors.
Nu pot să explic în cuvintele dvs., Dr Song,
dar din câte aud, Îngerii râd.
Râd?
Deoarece nu aţi observat încă, d-le.
- Doctorul din Tardis nu a observat. - Doctore!
Nu, stai, e ceva...
Care...
... mi-a scăpat.
Aia... E asemănătoare crăpăturii din zidul dormitorului meu.
- De când eram mică. - Da.
Sunt două părţi din timp şi spaţiu care
n-ar fi trebuit să se atingă niciodată.
Ajunge, ne mutăm poziţia!
- De acord. Doctore? - Da. Bine!
- Ce faci? - Vin imediat.
Nu plecăm fără tine!
Ba da. Episcopule?
Dră Pond, Dr Song, veniţi!
- Doctore, vino! - Ce anume eşti?
E de rău.
Nu-i bine deloc.
Nu... clipi.
Amy?
Amy, ce s-a întâmplat?
De ce nu sunt mort încă?
E bine, dar nu prea.
Nu e bine deloc.
Adică, asta era?
Asta e puterea care v-a adus aici?
Asta e energia pură din timp, nu vă puteţi hrăni cu asta.
Nu e putere, e focul de la sfârşitul universului.
Vă mai spun ceva...
Niciodată să nu mă lăsaţi să vorbesc!
- Amy, ce s-a întâmplat? - Patru.
Scanerul medical, acum!
Dr Song, nu putem sta aici, trebuie să mergem în continuare.
Îl aşteptăm pe Doctor.
Misiunea noastră e să facem această epavă sigură
şi să-i neutralizăm pe Îngeri. Până când nu realizăm asta...
Părinte Octavian, când Doctorul e în cameră,
singura ta misiune e să-l ţii în viaţă îndeajuns de mult timp
pentru a-i trimite pe ceilalţi spre
căminul lor. Crede-mă, asta nu e uşor.
N-o să mi-o iert, dacă a murit acolo.
Iar dacă trăieşte, n-o să-l iert niciodată.
- Nu-i aşa că eşti în spatele meu, Doctore? - Da.
Te urăsc! Ba nu. Episcopule, Îngerii sunt în pădure.
Avem nevoie de contact vizual a fiecărei înaintări.
- Cum de ai trecut de ei? - Le-am spus
că acea crăpătură din zid e sfârşitul universului. Ce era?
Sfârşitul universului. Să văd ce ai.
- Ce mi s-a întâmplat? - Nimic, eşti bine.
- Ba nu, eşti pe moarte. - Doctore!
Da, vezi să nu, dacă o minţim, se va face bine! Amy!
Amy. Ce e în neregula cu Amelia?
Are ceva în ochi. Ce înseamnă asta?
Doctore. Sunt ocupat. Mi-e frică! Normal eşti pe moarte, gura!
Bine, lasă-l să se gândească.
S-a holbat la Înger, s-a uitat prea mult în ochii unui Înger...
D-le! Vin Îngerii!
Şi aici.
Menţineţi contactul vizual, nu-i lăsaţi să se apropie!
Haide odată, gândeşte!
S-a uitat la un Înger cum a ieşit dintr-un ecran... şi... şi...
Imaginea unui înger e un Înger.
O imagine vie într-o minte umană.
Ne uităm la ei pentru a nu se apropia, nici nu clipim.
Exact asta vor, deoarece dacă ai
ochii deschişi, pot pătrunde în tine.
E un Înger în mintea ei.
Trei.
Doctore, vine. Îl simt. O să mor!
Te rog taci, mă gândesc.
Care e rolul numărătorii? Bob, de ce o pun să numere?
- Ca să-i fie frică, d-le. - Bine. Dar de ce?
Ca să se distreze, d-le.
Doctor, ce mi se întâmplă? Explică!
În capul tău, în centrii vizuali ai creierului tău e un Înger.
E ca şi cum ai avea un ecran virtual în mintea ta...
iar Îngerul urcă pentru a ieşi, şi iese...
... pentru a te omorî.
Atunci ce fac?
Dacă ar fi un ecran real l-am scoate din priză.
Dar nu putem s-o lăsăm inconştientă,
fiindcă Îngerul ar prelua controlul!
Atunci ce facem? Zi repede!
Trebuie să închidem senzorii vizuali
din creierul ei. Să înfometăm Îngerul.
Doctore, mai are câteva secunde. Cum ţi-ai înfometa plămânii?
- Nu aş mai respira. - Amy, închideţi ochii!
Nu, nu, nu vreau.
Bun, asta nu eşti tu, ci Îngerul, îi e frică!
Fă-o! Închideţi ochii!
Starea i s-a îmbunătăţit.
Ai reuşit!
D-le? Mai vin doi.
Aici sunt încă trei.
Încă e slăbită, e periculos s-o mişcăm.
- Pot să-mi deschid ochii acum? - Amy, ascultă-mă.
Dacă îţi deschizi ochii mai mult de o secundă, vei muri.
Îngerul e încă în tine.
Nu l-am oprit, l-am cam pus... pe pauză.
Ai folosit numărătoarea. Nu trebuie să deschizi ochii.
Doctore, suntem prea expuşi aici. Trebuie să fim în mişcare.
Suntem expuşi oriunde,
iar Amy nu se poate mişca, iar acesta nu-i planul.
Ai un plan? Nu ştiu încă, n-am terminat de vorbit. Bine!
Părinte, tu şi Clericii tăi veţi sta aici, să aveţi grijă de Amy.
Dacă i se întâmplă ceva...
Vă voi trage la răspundere pe fiecare, de două ori.
River, noi doi,
o să găsim puntea principală de zbor care e...
...la 8 km drept înainte.
Vom stabiliza epava.
Îi vom opri pe Îngeri, o vom vindeca pe Amy.
Cum? Voi face ceva. Ce anume?
Lucrez la asta, respectă chestia la care lucrez. Plecăm!
Doctore, vin cu tine. Clericii mei pot avea grijă de dra Pond.
Sunt cei mai buni soldaţi, şi-ar da viaţa pentru protejarea ei.
N-am nevoie de tine. Nu-mi pasă.
Când pleacă Doctorul Song plec şi eu.
Ce?
Sunteţi logodiţi sau ceva de genul?
Da. Aşa e.
- Marco, tu eşti şeful până mă întorc. - D-le!
Doctore... Te rog. Pot veni cu tine?
Ne-ai încetini, dră Pond.
Nu vreau să par egoistă, dar m-ai face să mă grăbesc.
O să fii în siguranţă aici.
Nu te putem proteja când ne deplasăm.
Revin cât de repede pot. Promit.
- Mereu zici asta. - Mereu mă întorc.
Baftă tuturor. Fiţi cuminţi.
N-o lăsaţi pe fată să-şi deschidă ochii.
Uitaţi-vă mereu în pădure. Opriţi-i pe Îngeri să avanseze.
Amy, mai târziu! River, o să am nevoie de computerul tău.
Bine.
Mai târziu.
Amy, trebuie să începi să ai încredere
în mine. E foarte important asta.
Dar nu-mi spui mereu adevărul.
N-aş avea nevoie să ai încredere în
mine, dacă ţi-aş spune mereu adevărul.
Doctore, crăpătura din zidul meu. Cum de este aici?
Nu ştiu încă, dar lucrez la asta.
Acum, ascultă-mă.
Îţi aminteşti ce ţi-am spus când aveai 7 ani?
- Ce mi-ai spus? - Nu, nu...
Nu contează.
Trebuie să-ţi aminteşti.
Ce să-mi amintesc?
Doctore?
Ce-i aia?
Date despre crăpătura din zid.
Cum poate fi o crăpătură sfârşitul universului?
Păi uite teoria mea. Într-o zi o să fie un mare Big Bang.
Atât de mare încât fiecare moment din
istorie, din trecut sau viitor se vor fisura.
E posibil? Cum? Apropo, cum de eşti logodită?
Păi...
Îmi plac bărbaţii în uniformă.
Doctorul Song e în custodia mea personală.
Am eliberat-o din închisoarea Stormcage acum 4 zile.
E responsabilitatea mea legală
până când îşi îndeplineşte misiunea şi îşi câştigă libertatea.
Ca să fim înţeleşi.
Ai fost în Stormcage?
Ce? Ce-i aia?
Datele. Datele exploziei, pentru când va apărea crăpătura.
Îmi traduci şi mie din codul de bază al universului?
Timpul lui Amy!
Ce se întâmplă. Se întâmplă ceva acolo?
Îngerii încă se grupează.
Ai văzut şi tu asta?
- Copacii? - Ce e cu ei?
Şi aici, d-le. Dezactivează cyborcopacii unul câte unul.
Şi aici. Dezactivează luminile.
Ce e. Ce se întâmplă?
Spuneţi-mi, nu pot vedea.
E vorba de copaci, dnă. Copacii sunt dezactivaţi.
Nu se deschide de aici.
Dar e puntea principală de zbor.
Asta cred că este un tambuchi de serviciu sau ceva de genul.
Grăbeşte-te şi deschide-l, trece timpul.
Ce-ai spus? Ai spus că trece timpul?
Da. Ma refeream la faptul că...
Ştiu la ce te referai. Taci!
- Dacă ar fi posibil? - Ce anume?
Timpul. Dacă timpul s-ar putea scurge?
Am reuşit!
Îngerii avansează, d-le.
Şi aici, din nou.
Folosiţi armele. Distanţa de tragere 1,5 metri. Staţi!
Ce este? Spuneţi-mi odată ce se întâmplă!
Staţi pe loc, dnă, şi staţi cu ochii închişi!
Staţi!
Nava n-a luat foc, nu?
Nu. Compresoarele l-ar fi stins.
Marco, Îngerii au plecat.
- Unde au plecat? - Îngerii?
- Şi aici zona e sigură, d-le. - Îngerii au plecat?
Încă depistez mişcare, dar departe de noi.
- E ca şi cum ar fugi. - De ce să fugă?
Phillip. Crispin.
Trebuie să vedem mai bine ce este acolo.
La ce vă uitaţi? Ce e acolo?
Fisuri în timp, timpul care se scurge... Nu, nu se poate.
Cum poate fi un iaz de raţe
un iaz adevărat dacă nu sunt raţe în el?
Şi nu i-a recunoscut pe Dalekşi!
Bine. Timpul se poate schimba.
Timpul se poate modifica. Timpul poate fi rescris.
E ca o, nu ştiu... Ca o perdea de energie.
Se schimbă întruna.
Te face să te simţi ciudat.
Şi să ţi se facă rău. Şi crezi că i-a speriat pe Îngeri?
Ce ar putea să le speria pe acele creaturi?
- Ce faci? - Îndreaptă-mă către lumină.
Nu trebuie să-ţi deschizi ochii.
Nu mai mult de o secundă, aşa a zis Doctorul.
Mai mi-a rămas puţin din numărătoare.
- Dnă, nu trebuie. - Trebuie s-o văd.
Mă uit unde trebuie? Trebuie să mă grăbesc.
Foarte repede!
Bine.
E aceeaşi formă!
E asemănătoare crăpăturii din zidul meu.
Închideţi-vă ochii. Acum!
Mă urmăreşte! Cum de mă urmăreşte?
- Sunteţi bine? - Da.
Avea aceeaşi formă!
Marco, vrei să arunc o privire mai îndeaproape?
Du-te.
Nu te apropia prea mult.
Stai puţin. Cum rămâne cu ceilalţi doi?
- De ce nu aşteptăm până se întorc? - Care ceilalţi doi?
Cei pe care i-ai trimis înainte.
N-am mai trimis pe nimeni înainte.
Ba da. Te-am auzit. Pe Crispin şi Phillip.
Crispin şi mai cine?
Dr Song. Treceţi, acum. Doctore?
Doctore?
Timpul poate fi rescris.
Amy, nu a existat niciodată un Crispin sau un Phillip
în misiunea asta, te asigur de asta.
Ba nu. Te-am auzit.
Înainte de a-l trimite pe, Pedro, i-ai trimis pe Crispin şi Phillip.
Acum nici măcar nu poţi să-ţi aduci aminte de ei.
S-a întâmplat ceva.
Nu ştiu ce, iar tu nu-ţi aminteşti!
- Pedro? - Da, înainte l-ai trimis pe, Pedro.
Cine e Pedro?
S-a întâmplat şi eu nici măcar nu am
observat! Doctore, trebuie să mergem.
Regele Cyberman! Un cyberman gigant trece prin
Londra victoriană şi nimeni nu-şi aminteşte.
Trebuie să mergem! Îngerii ar putea veni aici imediat.
Lasă-i pe Îngeri. Aici e ceva mai îngrozitor decât Îngerii!
Vă contrazic, d-le.
Dă-i drumul.
Nu-mi poate da drumul, d-le. Nu cât timp îl priviţi.
Nu pot să nu mă mai uit la el, te va omorî.
Oricum mă va omorî. N-am cale de scăpare.
Trebuie să mă laşi!
Nu poţi să te strecori afară?
Nu, e prea strâns.
Trebuie să mă abandonaţi, d-le. Nu puteţi face nimic.
Se întâmplă ceva!
Pedro a fost aici acum o secundă iar acum nu poţi să ţi-l aminteşti!
Nu a existat niciodată un Pedro. Doar noi doi am fost aici!
Nu. Eram cinci. De ce nu poţi să-ţi aduci aminte?
Ascultă-mă.
Trebuie să arunc o privire îndeaproape la acea lumină, orice ar fi.
Nu-ţi face griji. Nu mă apropii prea mult.
Nu. Nu trebuie s-o faci.
Uite, o staţie de emisie-recepţie.
- Păstrăm legătura în timpul ăsta. - Ba nu.
Dacă te duci acolo ce li s-a întâmplat
celorlalţi ţi se va întâmpla şi ţie!
Nu a mai fost nimeni! Nu o să mai fi nici tu dacă te duci acolo.
Mă întorc în 2 minute, promit.
Te rog, ascultă-mă!
D-le, nu puteţi face nimic.
- Mori dacă plec. - Aşa e, mor.
Înainte să pleci... N-o voi face! Ascultă-mă. E important!
- Nu poţi avea încredere în ea. - În cine?
River Song. Crezi că o cunoşti dar nu-i aşa.
- Nu ştii cine sau ce e. - Atunci spune-mi.
Ţi-am spus mai mult decât trebuia.
Acum, te rog, trebuie să pleci.
Ai o responsabilitate faţă de prietenii tăi.
- Spune-mi, de ce a fost în Stormcage? - A omorât un om.
Un om bun. Un erou pentru mulţi.
- Cine? - Nu vreţi să ştiţi, d-le.
Chiar nu aţi vrea să ştiţi.
Pe cine a omorât? D-le, vin Îngerii. Trebuie să mă abandonaţi.
Vei muri.
Voi muri cu amintirea că, curajul meu nu m-a părăsit în ultima clipă.
Pentru asta îi mulţumesc Domnului,
şi binecuvântez drumul care te va duce spre siguranţă.
Mi-aş fi dorit să te fi cunoscut mai bine.
Vă cred, d-le.
Mă cunoaşteţi destul de bine.
Pregătit?
Mă simt împlinit.
E un teleporter! Dacă îl fac să funcţioneze,
îi putem aduce pe ceilalţi aici. Unde e Octavian?
Octavian e mort.
La fel ca şi teleporterul acela, îţi pierzi vremea cu el.
Am nevoie de staţia ta.
Alo. Eşti acolo?
Alo?
- Alo? - Sunt aici.
Sunt bine.
Sunt destul de aproape acum.
Atunci întoarce-te!
Întoarce-te acum, te rog.
Mă simt ciudat când mă uit la ea. Mă simt ca şi cum...
Ca şi cum ce? Mă auzi?
Ca şi cum ce?
Eşti acolo?!
Mă auzi?
Te rog spune că eşti acolo. Alo?
Mă auzi!
Amy? Amy?
Tu eşti?
- Doctore? - Unde eşti? Sunt Clericii cu tine?
Au dispărut. A apărut o lumină şi s-au dus către ea.
Doctore, nici măcar nu se mai recunoşteau. Nu. N-ar fi avut cum.
- Ce e lumina aia? - Timpul care se scurge.
Amy. Îmi pare rău. Am greşit. Nu trebuia să te fi lăsat acolo.
Păi şi acum ce fac?
Vino la noi. Puntea principală de zbor. Celălalt capăt al pădurii.
Nu pot vedea! Nu trebuie să-mi deschid ochii.
Deschide frecvenţa. Ce-ai zis? Fă-o. Deschide frecvenţa.
Când staţia va suna ca şurubelniţa mea,
înseamnă că eşti pe drumul bun. Urmăreşte sunetul.
Trebuie să mergi de acum.
Se scurge timpul din acea crăpătură şi trebuie să s-o depăşeşti.
Însă Îngerii, sunt peste tot.
Îmi pare rău. Serios, dar Îngerii te pot omorî doar.
Ce face Energia Timpului?
- Mişcă-te odată! - Spune-mi!
Nu te vei fi născut dacă Energia Timpului te prinde din urmă.
Ar şterge orice moment al existenţei tale.
Nu vei fi trăit vreodată.
Acum... Stai cu ochii închişi şi continuă să mergi!
- Nu va funcţiona asta. - Ai alte idei?
River, spune-mi!
- Ce se aude? - Îngerii care fug de foc.
Au venit aici să se hrănească cu Energia
Timpului, dar acum ea se va hrăni cu ei.
Amy, ascultă-mă. Îţi trimit un bit de software către staţia ta.
E un detector de proximitate.
Va face beep dacă întâlneşti ceva pe drum.
Mişcă-te până când se opreşte sunetul.
Pentru că, Amy, şi asta e important, pădurea e plină de Îngeri.
Va trebui să mergi ca şi cum ai vedea.
Ce vrei să zici?
Tu mergi în continuare.
Energia Timpului ce va face?
Va continua să mănânce.
Cum o oprim? Hrănind-o. Cu ce?
Un eveniment de spaţiu-timp complicat ar trebui s-o oprească temporar.
- Adică la ce te referi? - Adică eu, de exemplu!
- Ce-i asta? - E un avertisment.
Sunt Îngeri în jurul tău acum.
Amy, ascultă-mă. Va fi greu, dar ştiu...
Că poţi s-o faci.
Îngerilor le e frică şi fug.
Acum nu sunt aşa de interesaţi de tine.
Presupun că-i poţi vedea şi se bazează pe instincte.
Tot ce trebuie să faci e să mergi ca şi cum ai putea vedea.
Dar să nu-ţi deschizi ochii.
Mergi ca şi cum ai putea vedea.
Nu te mişti. Trebuie să faci asta.
Acum!
Trebuie să faci asta!
Doctore! Nu găsesc staţia!
Mi-a căzut! N-o pot găsi. Doctore!
Doctore...
Nu-ţi deschide ochii. Eşti pe puntea de zbor, Doctorul e aici.
Te-am teleportat.
Ţi-am spus că îl pot face să funcţioneze.
River Song. Îmi vine să te pup.
Poate când eşti mai în vârstă.
Ce-i aia?
Îngerii se hrănesc cu ultimele rezerve
de energie ale navei. Înseamnă că...
Scutul se va dezactiva!
Presupun că eşti Îngerul Bob.
Se aproprie Câmpul Timpului. Va distruge realitatea noastră.
Iar voi fugiţi, ca nişte laşi. Cu ce vă pot ajuta?
E o fisură în timp.
Potrivit calculelor făcute de Îngeri dacă te vei arunca în ea...
... se va închide şi ei vor fi salvaţi.
Da, aş putea face asta. Dar de ce?
Şi prietenii tăi ar putea fi salvaţi.
- Un argument solid. - Am călătorit în timp.
Sunt un eveniment complicat de spaţiu-timp.
- Aruncă-mă pe mine. - Stai liniştită!
Aceşti Îngeri sunt mai complicaţi ca tine
şi ar trebui să-i arunc pe toţi ca
să aibă efect. Deci, stai liniştită.
Doctore, nu te pot lăsa să faci asta.
Nu, serios, stai liniştită.
- Nu o să mori azi! - Nu. Vorbesc serios.
River, Amy. Prindeţi-vă de ceva.
Eşti un geniu.
D-le, Îngerii au nevoie ca dvs. să vă sacrificaţi acum.
Bob, chestia e că, Îngerii consumă toată energia acestei nave,
fiecare bucăţică.
Şi mai ştii ceva? Cred că au uitat unde stau.
Cred că au uitat gravitatea situaţiei.
Sau că să mă exprim altfel, Îngerilor...
Apucă bine şi nu-ţi da drumul deloc.
Cu bine.
Am vânătăi peste tot.
Şi eu. Tu nu a trebuit să ieşi cu ochii închişi.
Nici tu. Ţi-am tot zis.
Îngerii au căzut simultan în Câmpul Timpului.
Îngerul din mintea ta nu a existat vreodată.
Nu te poate răni acum.
Atunci de ce îmi amintesc tot?
Acei tipi de pe navă nu-şi aminteau unul de altul.
Acum eşti un călător în timp, Amy.
Asta schimbă modul în care vezi universul.
Pentru totdeauna. E bine, nu?
Dar fisura?
A dispărut şi ea?
Da.
Deocamdată. Dar explozia ce i-a dat naştere
încă are loc...
... undeva acolo.
Undeva în timp.
Tu, eu... şi o pereche de cătuşe.
Aşa trebuie să se termine mereu?
Ce urmează?
Nava cu prizonieri e în orbită, o să mă teleporteze imediat.
Poate că datorită a ce am făcut aici voi fi iertată. Vom vedea.
Octavian a spus că ai ucis un om.
Da. Aşa e.
Un om bun.
Un om foarte bun.
Cel mai bun om pe care îl ştiu.
Pe cine?
E o poveste lungă, Doctore. Nu poate fi spusă. Trebuie trăită.
Fără avanpremiere.
Cu excepţia acesteia.
O să mă vezi în curând...
... când se va deschide Pandorica.
Da, vezi să nu.
E o poveste de adormit copiii.
Doctore,
nu suntem fiecare o poveste de adormit copii?
- Ne vedem acolo. - De abia aştept.
Îmi amintesc bine totul.
Pa, River.
Pe curând, Amy.
Cred că e pentru mine.
Pot să am încredere în tine, River Song?
Dacă vrei.
Dar unde ar mai fi hazul?
La ce te gândeşti?
Timpul poate fi rescris.
Vreau să mă duci acasă.
Bine.
Nu, nu aşa!
Vreau să-ţi arăt ceva.
Tu fugi de River.
Şi eu fug de cineva.
- Asta era! - Da!
- La naiba! - Ştiu.
E aceeaşi noapte în care am plecat, nu?
Suntem plecaţi de 5 minute.
Mă căsătoresc de dimineaţă.
De ce l-ai lăsat aici?
Oare de ce crezi că mi-am lăsat aici inelul
de logodnă când am fugit cu un bărbat străin
- în noaptea de dinaintea nunţii? - Ai dreptate.
Chiar că eşti un extraterestru, nu?
- Cine e norocosul? - L-ai întâlnit.
Cel arătos. Sau celălalt?
Celălalt.
- Şi el merge. - Mersi.
Îi consolezi pe toţi în noaptea dinaintea nunţii?
De ce ai avea nevoie de asta?
Era să mor. Eram singură, pe întuneric, şi era să mor.
- M-a pus pe gânduri. - Da, normal.
Şi eu fac asta uneori. De fapt, de multe ori...
Despre ce vreau şi pe cine vreau.
- Înţelegi ce zic? - Da...
Nu.
- Despre cel cu care...vreau să fiu. - Da...
- Nu, tot nu pricep. - Doctore.
Într-un cuvânt. Într-un singur cuvânt, ca să înţelegi...
Te măriţi mâine dimineaţă!
Mai e mult până atunci. Ce crezi că se va schimba ceva?
Ascultă-mă. Am 907 ani. Înţelegi ce înseamnă asta?
- N-ai făcut-o de ceva timp? - Nu-i vorba de asta!
Am 907 ani şi uită-te la mine. Nu îmbătrânesc. Doar mă schimb.
Tu îmbătrâneşti. Eu nu, şi asta n-ar putea merge.
Eşti un dulce, Doctore.
Dar eu nu propuneam ceva pe termen lung.
Dar eşti un om! Eşti Amy!
Te măriţi în dimineaţa asta!
Doctore?
Tu erai. Era vorba de tine.
Totul, are legătură cu tine.
Nu uita ce vrei să zici!
Amy Pond... a înnebunit. Imposibila Amy
Pond. Nu ştiu de ce. N-am habar,
dar e foarte posibil ca cel mai important lucru din istorie
din univers e ca eu să te aduc cu picioarele pe pământ.
- Asta am încercat să-ţi spun! - Vino!
Doctore!
Explică şi pentru cei care nu pot citi codul de bază al universului.
Nunta lui Amy!
Rory, trebuie să vorbim despre logodnica ta.
Vă trimit undeva... împreună!
Adică? Ca un fel de întâlnire?
Veneţia! Venezia!
Se întâmplă ceva acolo, ceva demonic.
Fete palide şi înspăimântătoare cărora nu le place lumina Soarelui.
E adevărat ce văd?
- Vampiri! - În Veneţia!
Toată situaţia asta e o nebunie!
Oamenii de sus sunt foarte gălăgioşi!
Nu sunt oameni sus.
Ştiam că vei zice asta, altcineva a mai gândit aşa?
Ai nevoie de un spion înăuntru.
- Nu! Eşti nebună? - Nu avem altă alternativă.
Nu ai habar cât de periculoşi
devin oamenii când eşti prin preajmă.
- Amy, întoarce-te! - Voi fi bine!
Pentru numele lui Dumnezeu, sunt vampiri. Asta sperăm!
Deci, dacă nu sunt vampiri...
Doctore!
Traducerea şi adaptarea: Phantom
Subtitrări Noi Team
www.subtitrări-noi.ro
Pentru comentarii: www.tvblog.ro