Doamnă, şcoala dvs. oferă o şansă la educaţie, e o evadare.
Fiica mea...
Isabella are 17 ani acum,
dar ce perspective există pentru fiica unui meşter gondolier?
Nu avem niciun viitor. Dvs. reprezentaţi viitorul nostru.
M-ai impresionat că îţi faci griji pentru fiica ta.
Sunt de părere că protejarea propriului viitor e o datorie sacră.
Doamnă ea... o preţuiesc foarte mult.
Atunci o vom accepta.
Ştiam eu!
Ia-ţi la revedere de la fiica ta.
Acum, doamnă?
De ce să zăbovim?
Trece timpul.
Fii curajoasă, fata mea. Fă-mă mândru.
Vino la lumină, draga mea.
Aşa.
Ce zici, Francesco? Îţi place de ea?
Foarte mult, Mamă.
Foarte mult.
Hei...!
Eu sunt! Bună!
Ce mai faci?
Te-am sunat pentru că nu ţi-am spus de 7 ore
că te iubesc, şi e inacceptabil,
şi chiar dacă nu ne căsătoream mâine
oricum te-aş fi cerut de soţie.
Da, te-aş fi cerut, pentru că arăţi trăsnet.
La naiba.
Trebuie...
Ne vedem mâine.
Ieşi!
Rory!
Ce uşurare. Credeam că am ieşit din alt tort. Din nou.
Ca să nu uit, e o fată afară în bikini.
Poate cineva să o cheme înăuntru,
şi să-i dea o bluză? Lucy. O fată încântătoare.
E diabetică.
Să trec la subiect. Rory.
Trebuie să vorbim de logodnica ta.
A încercat să mă sărute.
SÄƒ-Å£i spun ceva. EÅŸti un bÄƒrbat norocos, sÄƒrutÄƒ grozav.
E ciudat cÄƒ, Ã®n capul meu suna bine cÃ¢nd am zis asta...
Traducerea şi adaptarea: Phantom şi al3x04
Subtitrări Noi Team
www.subtitrări-noi.ro
Comentarii pe: www.tvblog.ro
Vampirii Veneţiei
Viaţa din univers, e spectaculoasă.
Adică, te face să nu vezi care sunt
lucrurile cu adevărat importante.
Am văzut cum a distrus relaţii şi planuri...
Aşa trebuie să facă.
... pentru că acea persoană care le-a văzut pe toate,
gustă din gloria ei apoi trebuie să se întoarcă,
ş asta te va distruge.
Vă trimit undeva.
Împreună.
- Ce, adică un fel de întâlnire? - Oriunde vreţi, oricând vreţi.
Cu o condiţie... trebuie să fie uimitor. Moulin Rouge din 1890!
Primele Jocuri Olimpice! Consideraţi asta ca un cadou de nuntă,
pentru că o veţi rezolva aşa sau rămâneţi cu amintirile.
E mult de asimilat, nu?
E o cabină mică, iar înăuntru încăperea e uriaşă.
Cum stă treaba? Să-ţi explic.
E o altă dimensiune. De fapt e o altă dimen... Ce?
După întâmplarea cu Prizonierul Zero,
am citit cele mai recente teorii ştiinţifice.
Călătoria superluminică, universuri paralele.
Îmi place partea când cineva zice, "E mai mare înăuntru!"
Mereu de abia aştept asta.
Să vorbim de întâlnirea asta.
Mi s-a luat de alergat pe coridoare.
- Tu ce zici, Rory? - Ce ziceţi de un loc... romantic?
Veneţia!
Venezia!
Serenisima!
Un oraş imposibil. Un oraş absurd!
A fost întemeiat de refugiaţii care fugeau de Attila hunul.
Erau doar câteva cabane micuţe de lemn în mijlocul mlaştinii,
dar a devenit unul din cele mai puternice oraşe ale lumii.
A fost invadat încontinuu, inundat continuu...
mereu... A rămas minunat!
Cui nu-i place Veneţia?
A lăsat în urmă atâţia oameni
marcă. Byron, Napoleon, Casanova.
Ca să nu uit. 1580.
E bine. Casanova se naşte peste 145 de ani.
Nu vreau să dau de el. Îi sunt dator cu o găină.
Îi eşti dator lui Casanova cu o găină?
O poveste lungă. E vorba de un pariu.
Doriţi acte?
Dovezi ale cetăţeniei, chitanţe la zi ale inspecţiilor medicale.
Uită-te aici, amice.
Cred că vei găsi tot ce ai enumerat.
Îmi cer mii de scuze, Sanctitatea Voastră.
Nu mi-am dat seama.
Nu-ţi face griji. Doar îţi făceai meseria.
Apropo, cu ce te ocupi?
Verific străinii (extratereştrii).
Pe vizitatorii de pe alte tărâmuri care ar putea aduce ciuma cu ei.
I-auzi! Aici m-ai adus? Unde e ciuma!
Nu vă faceţi griji, Vicontesă.
Suntem sub carantină aici, nimeni nu intră şi nu iese,
şi totul mulţumită bunăvoinţei şi înţelepciunii
protectoarei noastre, Doamna Rosanna Calvierri.
Ce interesant. Ştiam că ciuma dispăruse acum câţiva ani.
Nu în afara oraşului.
Nu, Doamna Calvierri a văzut-o cu proprii ei ochi.
Străzile sunt pline de cadavre, aşa a zis ea. Aşa a zis, deci?
Hei!
Dacă e să mă iau după asta, eu sunt un eunuc!
Lasă că-ţi explic mai târziu.
Voalurile peste faţă, fetelor.
Sunt fetele Calvierri.
- Ce vrei? - Unde e Isabella mea?
Ce faci? Pleacă de acolo.
Isabella!
Eu sunt!
Fetelor! Veniţi!
Nu mai e ea.
Isabella! Eu sunt!
Despre ce era vorba? Isabella...
Ce mă enervează când face asta!
Cine erau acele fete?
Credeam că toată lumea ştie despre
- Şcoala Calvierri. - E prima mea zi aici.
Părinţii fac tot felul de lucruri
pentru a-şi băga copiii în şcolile bune.
Se mută în alt oraş, îşi schimbă religia.
Deci, de ce încerci să o scoţi de acolo?
Se întâmplă ceva acolo.
Ceva magic, ceva demonic.
Propria mea fiică nu m-a recunoscut.
Iar fata care m-a împins,
avea faţa... asemănătoare unui animal.
Cred că e timpul să mă întâlnesc cu această Doamnă Calvierri.
Mamă?
Mămica se hidratează, Francesco.
Şi nu trebuie s-o deranjăm niciodată
pe mămica când se hidratează.
Am fost acostaţi din nou.
Un bărbat s-a repezit la una dintre fete.
Cu cât aşteptăm mai mult,
cu atât creşte riscul de a fi descoperiţi.
Adică, deja am convertit mai multe decât ne trebuia.
Nu e timpul să le prezentăm fraţilor mei?
Eu voi decide când sunt destule.
Dacă vrei mai multe, lasă-mă să duc fetele în oraş la noapte.
- Am putea-o face. - Respectăm planul.
Să lăsăm prestigiul casei noastre...
să-şi facă treaba.
Ce ai mai făcut?
Păi.. am fugit.
Şi m-am luptat. Mi-a fost frică.
Mai mult decât aveam habar...
Ţi-a fost dor de mine?
Eu...
Ştiam că mă voi întoarce.
Avea dreptate. Blochează ce a fost între noi.
Rory... asta e întâlnirea noastră.
Să nu facem asta, nu acum.
Suntem în Veneţia şi e 1580.
Aşa e!
Vreţi flori, domnule?
Ce-a fost aia?
Va fi bine.
Unde te... Amy! Întoarce-te!
Înăuntru e fiica mea. Isabella!
Nu puteţi intra, staţi acolo! V-am spus...
O aveţi pe fiica mea. Isabella!
Lăsaţi-mă să-mi văd fiica!
Isabella! Sunt eu! Tatăl tău. Vă voi aresta... Isabella!
Bună, frumosule.
Cine eşti tu?
Cum faceţi asta? Îmi... place la nebunie.
Sunteţi ca Houdini, numai că sunteţi doar 5
fete înspăimântătoare, iar el era mai scund.
Va fi mai scund. Vorbesc aiurea.
Te vom întrebam din nou, domnule. Cine sunteţi?
De ce nu vă uitaţi la asta?
Permisul de bibliotecă. Desigur, e cu... E...
Îmi trebuie cea de rezervă.
Fete palide şi înspăimântătoare
cărora nu le place lumina soarelui
şi nu pot fi văzute în...
Oare e adevărat la ce mă gândesc?
De ce să închidă oraşul? Doar dacă...
Plecaţi acum, d-le. Sau vom chema administratorul...
... dacă aveţi noroc.
Spuneţi-mi tot planul!
Într-o zi va merge asta.
Mi-ar face plăcere să stau aici. Sunt încântat...
de toată situaţia asta. E precum un cadou de Crăciun!
- Doctore! - Tocmai m-am întâlnit cu nişte
- vampiri! - Tocmai am văzut un vampir!
- Sunt fete înfiorătoare. - Vampiri!
Credem că tocmai am văzut un vampir.
Da, da ştiu. Amy tocmai îmi spunea. Da!
- Doctorul s-a dus în casa lor. - Deci aşa a făcut.
Bine, deci... prima dată trebuie să găsim
- un mod de a ne întoarce cumva acolo. - Ce?!
- Cum facem asta? - Unde să ne întoarcem?!
Haideţi să faceţi cunoştinţă cu noul meu prieten.
După cum ai văzut, nu e uşor să intri.
Casa Calvierri e precum o fortăreaţă.
Dar e un tunel sub ea,
cu o scară şi un puţ care duc în casă.
Am încercat şi eu mai demult să
intru în ea, dar am dat peste o trapă.
Ai nevoie de un spion. Nu. Nici măcar nu ştii ce urma să zic!
Ne prefacem că vrei vrei să aplici
pentru acea şcoală ca să poţi intra,
şi în noaptea asta cobori ca să
deschizi trapa pentru a ne da drumul.
- Deci ştiai ce urma să zic! - Ai luat-o razna?
- Nu avem altă opţiune. - A zis nu, Amy.
Ascultă-l.
Mai avem o alternativă.
Lucrez la Arsenal. Noi construim navele de război pentru marină.
Praf de puşcă.
Majoritatea oamenilor spun în treacăt unde lucrează.
Nu prea îmi plac armele şi marile cantităţi de explozibile.
Atunci ce propui? Să aşteptăm
până când se transformă în animale?
Voi sta acolo 3, 4 ore maxim.
Nu. Nu se poate întâmpla mereu aşa. Planul e următorul.
Dar trebuie să-l ştiu.
Mergem împreună. Spunem că eşti fiica mea.
- Ce?! Nu-l asculta! - Fiica ta? Arăţi ca un puşti de 9 ani.
Atunci, fratele tău.
Prea ciudat. Logodnic.
Nu vreau ca el să fugă ca nebunul pe aici
spunând oamenilor că e logodnicul tău!
Aşa e. Aşa e, ai dreptate.
Mulţumesc. Adică, deja l-au văzut
pe Doctor. Tu ar trebui să fii.
- Eu? - Da! Poţi fi fratele meu.
De ce e ciudat ca el sa fie fratele tău, dar la mine merge?
De fapt, eu am crezut că tu erai
logodnicul ei. Înrăutăţeşti situaţia.
Toată chestia asta e aiurea!
- Pentru numele lui Dumnezeu, sunt vampiri. - Asta sperăm.
Deci dacă nu sunt vampiri?
Te face să te întrebi ce ar putea fi aşa de rău
încât îi e indiferent dacă noi credem că ei sunt vampiri?
Pe scurt, părinţii noştri sunt morţi din cauza ciumei.
Sunt un şofer... de gondolă...
deci... nu prea stau bine cu banii...
...şi faptul că sora mea
ar veni la şcoala dvs. pentru oameni speciali ar fi extraordinar.
Sper că am baftă.
Nu ne-am întâlnit cumva? Am o faţă comună. Nu vorbeam cu tine.
Şi ea are o faţă comună... de aceea e sora mea!
Carlo, explică. De ce l-ai adus pe acest imbecil?
Doamnă, au recomandări de la Maiestatea Sa, Regele Suediei.
Poftim?!
Să văd.
Acum înţeleg de ce e aşa de entuziasmat administratorul meu.
Tu ce zici, Francesco?
Îţi place de ea?
Foarte mult, Mamă.
Chiar îmi place.
Atunci vom fi încântaţi să o acceptăm.
Ia-ţi la revedere de la sora ta.
Spune-i unchiului... Doctor...
că ne vom revedea în curând, bine?
Voi fi bine.
A... Amy!
Sunt haine pe pat. Schimbă-te şi aşteaptă aici.
Să fiu a naibii. Asta e o şcoală privată cumva?
Bună.
Sunt Amy.
Cum te cheamă?
Isabella.
Te vom scoate de aici,
dar trebuie să-mi spui ce se întâmplă.
Ce este acest loc? Ce fac?
Vin... vin noaptea.
Se strâng în jurul patului meu şi mă duc într-o cameră...
cu o lumină verde şi un scaun... care are curele
ca şi cum ar fi pentru operaţie.
Ce se întâmplă acolo?
Mă trezesc aici.
Şi lumina soarelui îmi arde pielea ca ceara lumânărilor.
- Va fi bine. - Îmi poţi promite asta, nu?
Am ajuns.
Bine. Mă duc eu primul.
Dacă se întâmplă ceva cu mine, întoarceţi-vă...
Ce s-a întâmplat?
Între tine şi Amy?
- Ai zis că te-a sărutat. - Acum?!
Vrei să faci asta acum?!
Am dreptul să ştiu.
Mă însor în 430 de ani.
Eram amândoi înspăimântaţi,
dar am supravieţuit, şi ca să se elibereze de tot...
m-a sărutat.
- Ai sărutat-o şi tu? - Nu.
I-am sărutat gura.
Interesant!
Rory... Rory, m-a sărutat pentru că eram acolo.
Te-ar fi sărutat pe tine, trebuia să te fi sărutat pe tine.
- Da, trebuia să fi fost eu. - Exact.
De aceea te-am adus aici.
Putem merge să vedem vampirii acum, te rog?
Controlează-te, copilă.
I-aţi mâinile de pe mine.
Hârtie psihică.
Chiar credeai că asta mă va păcăli pe mine?
Împinge...
Haide. Te-am prins.
Unde e Amy?
Nu pot vedea nimic.
E bine că am adus asta, atunci.
Ultraviolete. Lumină Soarelui portabilă.
- A ta e mai mare ca a mea. - Nu bate apropo.
De unde eşti? Ai căzut prin abis?
Mamă, e fără rost. Să începem odată transformarea.
Ai grijă ce zici, Francesco!
Trebuie să ştiu ce face această fată
cu o hârtie psihică într-o lume barbară.
Cu cine eşti?
Cu greu îmi vine să cred că idiotul tău de frate te-a trimis.
Ce faci în şcoala mea?
Bine, o să-ţi spun.
Sunt din Ofsted.
- Puneţi-o în scaun. - Nu!
Ia-ţi mâinile de pe mine!
Vrei să te joci cu mine, nu?
Mă tachinezi ca şi cum aş fi câinele tău?
Acest câine muşca rău, fetiţo.
Doctore...
Dacă anulăm nunta acum, pierdem banii din
închirierea sălii din vilă, trupa de salsa...
- Ce s-a întâmplat cu ei? - Li s-a înlăturat toată umezeala.
Mamă...
putem bea de unde ai băut şi tu din ea?
Mi-e aşa de sete.
Desigur, scumpule.
Asta fac vampirii, nu?
Îţi beau sângele şi îl înlocuiesc cu al lor.
Da, numai că acestor oameni nu li s-a scos doar sângele,
- ci şi toată apa din corp. - De ce au murit?
De ce nu sunt ca fetele din şcoală?
Poate că nu toată lumea supravieţuieşte transformării.
Ştii ce e periculos la tine?
Nu că-i faci pe oameni să rişte.
Îi faci să vrea să te impresioneze.
Faci în aşa fel încât nu vor să te dezamăgească.
N-ai idee cât de periculoşi pentru propria
persoană îi faci pe oameni când sunt în preajma ta.
Cine eşti?
Ar trebui să fugim. Fugi!
Uite cum merge treaba.
Mai întâi, bem până te usuci.
Apoi... te umplem cu sângele nostru.
Îţi străbate corpul ca un foc,
schimbându-te,
până când te trezeşti într-o zi
şi umanitatea ta va fi un vis...
care acum a pălit.
Sau mori.
- Se poate întâmpla şi asta. - Şi dacă supravieţuiesc?
Atunci te aşteaptă 10.000 de soţi în apă.
Da, scuze.
Dar sunt logodită.
Rory, vino încoace!
A venit taxiul pentru Amy Pond?
M-a muşcat!
Acest plan de salvare, nu e aşa bine pus la punct, nu-i aşa?
Rory!
- Amy! - Repede, pe aici!
Baricadaţi casa.
- Ei nu sunt vampiri! - Ce?!
I-am văzut, am văzut-o pe ea.
Normal! Şi astea sunt veşti bune?!
Care e problema voastră?!
Haide, mişcă-te!
Continuaţi! Hai, băieţi.
Ieşiţi. Repede!
Haide, fugiţi!
Nu pot!
- A murit? - Nu, încă respiră.
Şi aşa, în memoria copiilor pierduţi în faţa Tăcerii,
trădătorul este livrat în mâinile celor pe care i-a trădat.
Vă aşteptaţi să mă înec?
Sunt veneţiană!
Ştiu să înot!
Toţi ştim să înotăm!
Mi-a atins ceva piciorul.
M-au înconjurat!
Muşcă!
Acum plecaţi.
Mamă!
Schimbă-ţi forma...
sau fraţii mei vor crede că vor fi hrăniţi de două ori azi.
Nu mai e mult acum.
Nu mai e mult.
Eşti cam departe de Saturnyne, nu-i aşa... Soră a Apei?
Lasă-mă să ghicesc.
Proprietarul hârtiei psihice.
Atunci bănuiesc că eşti un refugiat, ca mine?
O să-ţi propun o înţelegere.
Un răspuns în schimbul unui răspuns.
Foloseşti un filtru de percepţie.
Nu-ţi schimbă trăsăturile, dar manipulează
undele creierului celui ce te priveşte.
Dar văzând unii de-ai tăi
prima dată, să spunem, în oglindă,
creierul nu ştie cu ce să umple
acel gol aşa că îl lasă fără imagine...
- ... şi nu se vede nicio reflecţie. - Şi întrebarea ta?
De ce vă vedem colţii mari?
Instinctul de autoconservare e mai puternic decât mirajul.
Subconştientul percepe ameninţarea
şi încearcă să avertizeze conştientul.
- Unde e Isabella? - Acum e rândul meu.
De unde eşti?
- Gallifrey. - Ar trebui să fii într-un muzeu.
Sau un mausoleu.
De ce ai venit aici?
Am fugit de Tăcere.
- Tu de ce eşti aici? - Cadou de nuntă. Tăcerea?
Erau fisuri.
Unele erau mici...
... unele mari cât cerul.
Prin unele se vedeau lumi şi oameni
iar prin altele era tăcere...
... şi sfârşitul tuturor lucrurilor.
Am fugit la un ocean ca al nostru
şi fisura s-a închis exact în spatele nostru...
.. şi Saturnyne a fost pierdut.
Deci Pământul trebuie să devină Saturnyne 2?
Şi tu mă poţi ajuta.
Putem construi o nouă societate aici, cum au făcut-o şi alţii.
Ce spui?
Unde e Isabella?
- Isabella? - Fata care mi-a salvat prietena.
Dezertorii trebuie executaţi.
Orice general ţi-ar spune asta.
Am nevoie de un răspuns, Doctore.
Un parteneriat.
Orice vrei tu. Nu cred că e o idee foarte bună, tu ce zici?
Sunt un Lord al Timpului.
Tu eşti o pradă mare.
Gândeşte-te la copii.
Carlo!
Ai dreptate.
Nu semănăm deloc.
Eu voi supune cerurile să îmi salvez
rasa, în timp ce tu filozofezi.
Asta se va termina azi.
Voi dărâma această Casă a Calvierrilor, cărămidă cu cărămidă.
Ia mâinile de pe mine, Carlo.
Şi ştii de ce?
Nu ştiai numele Isabellei.
Deschideţi porţile!
Adunarea!
Vine furtuna!
Mami...
Ce se întâmplă cu filtrul tău de percepţie?
Copila aia idioată probabil l-a stricat când m-a lovit...
Acum... strânge fetele.
Am o treabă pentru ele.
N-ai nimic.
Gura mare.
Trebuie să gândesc. Hai creierule,
gândeşte, gândeşte! Gândeşte!
Dacă sunt oameni ai mării, aşa se explică faptul că urăsc soarele.
Nu mai vorbi, gândeşte.
- Chestia cu şcoala nu o înţeleg. - Nu mai vorbi, gândeşte.
Eu zic să ne luptăm cu ei.
Ce?
Planeta ei moare, aşa că fug printr-o
fisură în timp şi-n spaţiu, şi ajung aici,
apoi închide oraşul şi, unul câte unul,
schimbă oamenii în creaturi ca ea
ca să înceapă un nou arbore genealogic.
V-aţi prins? Apoi ce urmează?
Vin din apă mărilor, nu pot supravieţui
pentru totdeauna pe uscat, deci ce va face?
Doar dacă nu va face ceva mediului
ca să facă oraşul locuibil...
A zis, "voi supune cerurile pentru a-mi salva rasa. "
Supune cerurile...
Supune... cerurile...
- Va scufunda Veneţia. - Va... va scufunda Veneţia?
Şi îl va repopula cu fetele pe care le-a transformat.
Nu poţi repopula un loc numai cu femei.
Ai nevoie de... flăcăi.
- Are flăcăi. - Unde?
În canal.
Mi-a zis, "Te aşteaptă 10.000 de soţi în apă. "
Numai băiatul progenitură a supravieţuit călătoriei.
Are 10.000 de copii ce înoată în canale,
aşteptând-o pe mama să le facă nişte prietene compatibile.
Adică, am mai auzit lucruri ciudate, dar, pe bune, e...
Vecinii de deasupra sunt foarte gălăgioşi.
Nu există vecini de deasupra.
Eram sigur că asta urma să spui.
Mai ştia cineva că urma să spună asta?
Oare sunt vampirii?
După cum spuneam eu, nu sunt vampiri.
Sunt peşti din spaţiu.
Nu suntem la etajul 2?
Ce li s-a întâmplat?
Nu a mai rămas nimic din ele. Au fost complet convertite.
La naiba, peştii din spaţiu
nu au fost niciodată aşa... durdulii.
Mişcaţi-vă. Haide.
Dă-mi lanterna.
Fugiţi, băieţi! Nu vă opriţi!
Nu te apropia de uşă, Doctore. Nu! Guido! Ce faci?!
Nu te las aici. Ce faci?!
Haide! Aşa...
Haide.
Guido!
Haideţi! Haideţi!
Suntem veneţieni!
Bun, ca să începem, hai să umplem cerul cu furtuni.
Da!
Fie ca Atotputernicul să ne aibă în pază!
- Rosanna iniţiază faza finală. - Trebuie să o oprim. Haide!
Nu, nu. Întoarceţi-vă la TARDIS.
Nu o poţi opri de unul singur.
Nu stau la discuţii!
Dacă îţi spun să faci ceva, Amy, să o faci!
Mulţumesc.
Da... cu plăcere.
Dumnezeule. Ce se întâmplă?
Cerul, parcă ar fierbe.
Ai întârziat.
Atâta determinare...
... doar ca să salvezi un oraş.
E greu de crezut că eşti acelaşi om care
a lăsat o întreagă rasă să se facă pulbere.
Acum poţi urmări cum oamenii mei preiau noul regat.
Fetele sunt moarte, Rosanna.
Minţi.
Nu ar trebui să fiu mort?
Rosanna, te rog, ajută-mă. Sunt
200.000 de oameni în acest oraş.
Aşa că salvează-i.
Amy, fugi!
Pe aici, ciudatule!
Nu!
Pe... pe... pe aici, cap de burete mare şi prost ce eşti!
Singurul lucru mai urât decât tine este... mama ta!
Nu...
Ai zis cumva ceva despre Mami?
Ai grijă!
Loveşte-l!
Pe aici, adu-l în partea asta! Rory!
Miroşi a peşte.
Dar voi mirosi în curând a brânză şi biscuiţi.
Băiatul mamii.
Ce noroc am avut.
De ce ai făcut semnul crucii, prostuţule?
Da, bine! Te pomeneşti că analizezi şi ce am făcut.
Acum mergem să-l ajutăm pe Doctor.
Sunt chiar în spatele tău.
Deschide porţile!
Este Atotputernicul! Uitaţi-vă la cer!
- Plecaţi! Trebuie să stabilizez furtuna. - Nu te părăsim.
Deci până acum, "Făceam oamenii un
pericol pentru propria lor persoană, "
dar acum, "Nu te părăsim!"
Dar dacă unul dintre voi e aruncat în aer sau mâncat, cine...
- Ce a fost asta? - Nimic. Un cutremur mic.
Cutremur?
Manipulând elementele, poate declanşa cutremure.
- Dar nu vă faceţi griji. - Nu?
Îngrijoraţi-vă de mareele cauzate de cutremure.
Tronul Rosannei este centrul de control, dar a blocat programul,
aşa că rupeţi fiecare fir şi fiecare
circuit din tron. Faceţi-vă de cap.
Loviţi-l cu un băţ, orice trebuie să-l oprim
şi să redirecţionăm la al doilea centru,
care bănuiesc că este şi generatorul.
Taci! Taci!
Aşa e mai bine!
Uite-l!
Haide!
- Haide! - Haide!
Ai reuşit!
Rosanna!
Un singur oraş să salvez o întreagă specie.
Am cerut prea mult?
Ţi-am spus, nu te poţi întoarce în timp şi să-l schimbi.
Îi plângi, dar trăieşti.
Eu ştiu, Rosanna, pentru că am făcut-o.
Spune-mi, Doctore...
... mai poţi avea în conştiinţă omorârea unei alte rase?
Să ne ţii minte.
Să ne visezi.
Nu...
Nu!
Cum rămâne cu voi doi?
Următoarea oprire e Casa Căsătoriilor din Leadworth.
Poate vă năşesc chiar eu.
E în regulă.
Lasă-mă unde m-ai găsit. O să spun că...
Stai.
Cu noi. Te rog.
Doar puţin.
Vreau să stai.
Mie îmi convine.
Da?
Da, mi-ar plăcea.
Bun. Mă duc să fac pregătirile de plecare.
Ia priveşte.
Am propria mea navă spaţială, am băieţii mei.
Mi-am terminat treaba aici.
- Nu suntem băieţii ei. - Ba da, suntem.
Ba da, suntem.
Rory, ascultă.
Ce? Tot ce aud e... tăcerea.
Erau fisuri.
Prin unele am văzut tăcerea şi sfârşitul tuturor lucrurilor.
În următorul episod
Priviţi-vă, 5 ani mai târziu.
La culcare.
Sau vă treziţi?
Dacă tu eşti Stăpânul Timpului, atunci eu sunt Stăpânul Viselor.
Două lumi, aici în maşina timpului...
şi acolo în satul uitat de timp.
Una e reală...
cealaltă e falsă.
Problema e, Rory, Amy, care cum sunt?
Deci asta e provocarea voastră.
Dacă muriţi în vis, vă treziţi în lumea fizică.
Întrebaţi-mă ce se întâmplă dacă muriţi în realitate.
Ce se întâmplă?
Muriţi, proştilor. De aia se numeşte lumea fizică.
Alegeţi o lume, şi acest coşmar se va sfârşi.
Va fi un pic complicat.
Traducerea şi adaptarea: Phantom/al3x04 Subtitrari-noi Team
www.subtitrari-noi.ro
Pentru comentarii: www.tvblog.ro