Din episoadele anterioare din seria "Dinastia Tudorilor"
Regele Scoţiei nu mai vine. Dar mai grav,
o armată scoţiana a trecut graniţa şi ne chinuie oamenii
şi îi ucid pe acei ce li se împotrivesc.
Sir Thomas, le vei ordona trupelor noastre de la graniţe să răzbune,
cu distrugeri, arderi şi crime. Câte 3 lovituri pentru fiecare dintre noi.
Acei oameni care au fost numiţi de rege fără sânge nobil
au fost amuzamentul întregii nobilimi din acest regat !
Şi dacă Domnul îl va lua la El pe rege, ei vor suferi pentru asta !
Tocmai am aflat că Împăratul şi regele Franţei sunt gata de război.
Sper că nu veţi uita să-i comunicaţi stăpânului dumneavoastră
că ar fi o prostie să contemple la invadarea acestei insule.
Dimpotrivă, el considera Anglia drept aliatul său firesc
împotriva Împăratului.
Vreau să le arăt acestor francezi
că nu mă voi da în lături de la luptă dacă voi fi provocat.
Până acum câteva zile nu s-a vorbit de război.
Sunt dezamăgit. Îmi doresc un război.
Ştii, chiar am crezut că francezul o să mă oblige de data asta.
Scrisorile o acuză pe Regina Katherine de o viaţă desfrânata
înainte de a fi măritată cu Majestatea Voastră, iar stilul ei de viaţă nu este un secret.
Nu încetaţi până nu aflaţi totul.
Milady, aveţi acces doar în încăperile dumneavoastră
atât timp cât doreşte regele
De ce ? De ce trebuie să stau aici ?
- Francis Dereham, eşti arestat. - Sunt arestat ? Pentru ce ?
Nu pot să cred că nu ai făcut dragoste cu regina.
- Mi-a luat-o altcineva înainte ! - Cine ?
- Thomas Culpepper. - Dar a fost Katherine
care m-a dus de nas. Ea a vrut-o, nu eu. Katherine Howard,
tu l-ai făcut pe Rege prin cuvinte şi prin gesturi să te iubească,
disimulându-ţi astfel contractul cu Francis Dereham,
iar după căsătorie, i-ai făcut lui Dereham
favoruri, iar între timp îl incitai pe Thomas Culpepper
la relaţii caranele, spunându-i că îl iubeşti mai mult decât pe rege.
Ce s-a întâmplat este din vina ta.
Mi-aţi spus să mă însor cu ea. Ce ghinionist sunt
să am atâtea neveste nepotrivite.
Nu ! Henry !
*** DINASTIA TUDORILOR *** ep. 6, sey. - www.subs.ro -
Elizabeth !
- Lady Mary. - Elizabeth !
- SunteÅ£i Ã®mbrÄƒcatÄƒ ? - Nu chiar. Citeam.
Vino şi stai jos. Am nişte veşti.
- Mary, ce este ? - Doar ce am auzit !
Prin Actul Parlamentului noi două
avem dreptul la moştenire.
După Edward şi moştenitorii lui, bineînţeles.
Chiar regele cred că a dat acest ordin.
Nu eşti mulţumită, Elizabeth ? Gândeşte-te ce înseamnă asta.
Da, Mary. Dacă tu eşti mulţumită voi fi şi eu.
Înseamnă că regele ne iubeşte pe amândouă.
Şi că poţi fi regina cândva.
Şi tu. Regina Elizabeth.
Elizabeth ?
Ce este ?
Din cauza celor întâmplate,
reginei Katherine, m-am hotărât.
Adică ?
Dumnezeu mi-e martor,
că nu mă voi mărita niciodată !
Niciodată !
Majestatea ta, Excelenţa sa Ambasadorul Imperial.
- Excelentă. - Majestate.
Majestatea Sa este foarte amabilă.
Sunt sigur că Majestatea Sa ştie că
stăpânul meu, Împăratul, este din nou
în război cu regele Francisc.
Alianţa condamnabila a regelui Franţei cu turcii
ameninţa nu doar graniţele domeniului Împăratului,
dar şi securitatea întregii Europe.
Din acest motiv
Majestatea Sa m-a rugat
să ofer prietenia Majestăţii Sale încă o dată,
într-o alianţă
împotriva francezilor perfizi.
Ce aş câştiga eu ?
Toate teritoriile pierdute.
Întreaga Aquitaine.
Excelentă.
Risley !
Excelentă.
Excelenţa Sa, ambasadorul Francez.
- Dle Marillac. - Majestatea ta.
Am auzit că ţara dvs. este în război cu Împăratul.
Într-adevăr.
Împăratul şi-a încălcat toate promisiunile
şi obligaţiile tratatului
către regele meu şi către Majestatea Ta.
Domnule Marillac,
când aţi semnat tratatul, stăpânul tău a fost de acord să plătească
o pensie anuală acestei ţări,
pe care a refuzat să o plătească în ultimii doi ani.
Drept consecinţă, are acum o restanta de un milion de coroane.
Majestate, dacă este adevărat...
Te îndoieşti de cuvântul meu, domnule Marillac ?
Atunci...
Majestatea Sa va fi informată.
Şi se vor lua măsuri.
Alianţa dintre ţările noastre a menţinut
echilibrul puterii în Europa de peste zece ani.
Cu siguranţă Majestatea Ta nu doreşte
să compromită acest aranjament acum
înaintea agresiunii imperiale ?
Domnule Marillac.
Vreau să scrii o scrisoare regelui Scoţiei. Spune-i că îl invităm
să semneze un tratat prin care să ne aprobe suzeranitatea
asupra acestei ţări. Spune-i să oprească
alianţele franceze şi papale, sau va suferi consecinţele.
Milord, vreau să te pregăteşti să mergi în Scoţia.
În cazul în care vărul meu nu va accepta aceste doleanţe.
- Majestate. - Şi ia-l pe Surrey cu tine.
Joci foarte bine, domnule Leigh.
Este semnul unei vieţi pierdute.
Ştii... avem mai multe
în comun
decât ţi-ai putea imagina, milord.
- Ce ? - Familiile noastre
provin din parohia St. Mary din Stockwell
iar capele noastre au fost fondate în acelaşi an.
Nu înseamnă că suntem egali, domnule Leigh.
Mai este ceva.
Ca şi dumneavoastră,
familia mea este înrudita cu răposata regina.
Nu crezi că e necuviincios să aduci vorba de ea acum ?
Cred că este necuviincios
ca familia Howard a ignorat
comportamentul ei vrednic de dispreţ,
care a mânjit reputaţia tuturor celor asociaţi cu ea.
- Familia Howard !
Asta ai spus ?
Familia Howard ?!
Garda ! Garda !
Îţi tai limba, jur !
Îţi tai nenorocita de limbă !
Dă-te jos de pe mine !
Lord Latimer,
Sir Thomas Seymour.
Sir Thomas,
ce bine că ai venit.
Vă rog... Vă rog să-mi scuzaţi condiţia.
După cum puteţi vedea, nu sunt un om sănătos.
Sper că Alteţa Ta se va reface curând.
Mă tem că sănătatea mea este mult prea fragilă pentru a se putea îmbunătăţi.
Permiteţi-mi să v-o prezint pe soţia mea,
Catherine Parr. Catherine, Sir Thomas Seymour.
Lady Latimer.
Sir Thomas.
Vă rog. Luaţi loc, Sir Thomas.
Sir Thomas, nu ştiu
dacă îmi ştiţi istoria ?
Latimer e o veche familie din nord
şi, din păcate, am fost prinşi în ultima revoltă împotriva Majestăţii Sale.
Eu personal am fost luat ostatic de către Robert Aske
şi supus la condiţii grele de către acesta.
Majestatea Sa a cerut să îl refuz pe Aske şi am făcut-o,
iar el a venit în Londra să i se supună.
Încă sunt de părere că umbra trădării veghează asupra mea şi a familiei mele.
Ştiu că te ascultă regele.
Aş vrea să îl asiguri pe Majestatea Sa,
din partea mea,
de loialitatea noastră şi...
Gata, dragul meu.
Închide ochii şi odihneşte-te acum.
Sir Thomas.
Crezi că bănuieşte ceva ?
Nu. Nimic. Sunt sigură.
Nu mai are mult de trăi, Catherine.
- Nu spune aşa ceva. - Spuneam doar că
nu mai pot aştepta până nu ne căsătorim.
Jur pe Dumnezeu,
îmi doresc să mă mărit cu tine mai presus decât orice.
Contele de Surrey a scris o scrisoare către consiliul Majestăţii Sale.
Contele este în prezent reţinut la închisoarea Fleet.
La închisoare ? De ce ?
Se pare că a intrat într-o încăierare
cu un anume John Leigh
şi a fost arestat de către garda regelui.
Ce a cauzat cearta ?
Se pare că i-a fost rănit orgoliul.
- Ce a scris ? - Cere eliberarea imediată.
- I-ai răspuns ? - L-am informat pe Alteţa Sa
ca lipsa sa de smerenie
nu ar face decât să-i îngreuneze perspectivele de eliberare.
Şi de ce spune că trebuie elibera ?
Conchide că ducele de Surrey
nu poate fi tratat astfel.
Menţionează şi că este
gata să servească Majestăţii Tale.
Cred că este cel mai prost om mândru din Anglia.
Stabileşte o cauţiune mare pentru comportamentul lui în viitor, dar eliberează-l.
Îl vreau în Scoţia.
Duceţi-vă cu mândria voastră scoţiană.
Milord Surrey, aceştia sunt trei nobili de-ai lor
luaţi ostatici: Lord Cassilis, Lord Glencairn şi Lord Maxwell.
- Domnii mei.
Veţi fi trataţi cu onoare şi respect
datorită rangului dvs.
În numele Majestăţii Sale Regele Henry VIII,
vă invit să vă întoarceţi cu noi la Londra, unde veţi avea parte
de locuinţe confortabile. Cu toate acestea, va trebui
să vă rog să predaţi armele.
Da.
Vino cu caii şi adu sfoară !
Domnii mei, am avut parte de o mare victorie la Solway Moss.
Mulţumită lui Lord Hertford şi Lord Surrey,
câţiva nobili scoţieni
sunt la dispoziţia noastră.
Iar asta, domnii mei, nu este singura veste bună.
Surprins de înfrângerea dureroasă
regele Scoţiei a căzut la pat
şi a murit acum două zile.
În acea zi, soţia sa a născut singurul lor copil.
Nu era fiul şi moştenitorul la care se aşteptau.
O fată !
- Excelent. - Majestatea Ta,
Sunt de părere că ar trebui să vedem asta ca pe o intervenţie divină,
predarea coroanei scoţiene unei foarte tinere femei.
- Mulţumim lui Dumnezeu. - Într-adevăr, mulţumim lui Dumnezeu.
Vom avea parte de un Crăciun foarte fericit.
În absenţa reginei am rugat-o pe Lady Mary
să conducă festivităţile.
De asemenea, fiul meu îşi va exercita primele îndatoriri publice.
Domnii mei.
- Majestate. - Sir.
- Majestate. - Majestatea sa.
Sir Thomas. Mi să spus că eşti de părere că
l-am tratat pe ducele de Surrey cu prea multă blândeţe.
Ai spus că merită o pedeapsă mai aspră.
- Majestatea ta, m-am gândit că... - Ce treabă ai tu să gândeşti ?
Dacă aş fi în locul tău n-aş gândi
dacă asta m-ar aduce la o concluzie greşită.
- Ieşi afară, Tom. - Majestate.
- Arătaţi minunat. - Milord.
Vă urez un Crăciun fericit.
- Lady Mary. - Catherine.
Cum se simte Lord Latimer ?
La fel. Nu a fost în stare să vină la curte.
Îmi pare atât de rău pentru el.
Şi pentru tine. Mă rog pentru amândoi.
Îţi mulţumesc.
Îi voi transmite gândurile tale bune.
Şi Crăciun fericit. Crăciun fericit, Catherine.
Excelenţa sa, Ambasadorul Franţei.
Excelentă.
Lady Mary !
Îmi menţin părerea că aţi fi o soţie minunată pentru ducele de Orleans.
Sunt onorată să aud asta.
Vă voi trimite poza lui.
Prince Edward and Lady Elizabeth.
Nu fi atât de nerăbdător.
Contele şi lady Hertford.
Prinţe Edward.
Domnilor, vi-l prezint pe Alteţa Sa.
- Prinţul Edward. - Domnilor.
- Alteţă. - Sunteţi bineveniţi
la Curtea Majestăţii Sale în această perioadă a Crăciunului.
Alteţa Sa e foarte amabilă să ne vorbească în persoană.
- Am exersat. - Foarte bine.
- Vino acum. - Lady Scofield. Lady Davit.
Domnilor, regele are să vă facă o propunere.
Ar trebui un tratat de pace între ţările noastre
şi o logodnă formală între prinţul Edward
şi nou-născuta Mary a Scoţilor.
Contele de Devon.
Regele nu e străin de posibilele... dificultăţi.
De aceea, dacă veţi susţine această cauză,
veţi fi răsplătiţi cu o pensie frumoasă
şi veţi fi eliberaţi imediat pentru a vă întoarce în Scoţia.
Sunt sigură că familiile vă duc dorul în această perioadă a anului.
Ştiu cum m-aş simţi eu,
dacă aş fi separat de scumpă mea soţie.
Alteţă, bine aţi revenit la Curte.
Ducesă nu e cu dumneavoastră ?
Nu, ea e..
ducesă face după cum doreşte.
Trăim mai mult separaţi.
Îmi pare rău. Mă voi ruga pentru împăcarea dumneavoastră.
Contele de Wexford.
Ce mai face regele ?
A fost melancolic după cum bănuiţi.
Cred că disperă în a-şi găsi fericirea în viaţă.
Dar în ultimele săptămâni, starea lui s-a schimbat.
- Nu-mi pot explica de ce. - Victoria din Scoţia, poate ?
Milady.
- Alteţă. - Majestatea Sa, Regele !
- Majestate. - Majestate.
- Crăciun fericit ! - Crăciun fericit, Majestate !
Bravo !
Majestate.
- Majestate. - Ce este ?
Lady Latimer a venit să vă roage să ridicaţi acuzaţia
de suspiciune de trădare împotriva soţului ei.
- Lord Latimer. - Unde e ?
Şi ce legătură are asta cu tine, Tom ?
Nimic, Majestate.
Doar că sunt un prieten de familie.
Cred în loialitatea lordului Latimer în Majestatea Voastră.
Cred că te gândeşti la altceva
- şi în alt scop.. - Nu..
Nu nega. Dar nici nu te pot condamna. E încă o femeie frumoasă
şi va deveni curând o văduvă bogată.
Adu-o la mine.
- Majestate. - Tom.
- Lady Mary. - Milord.
Scuzele mele, Excelentă.
Am fost plecat de la Curte şi nu am discutat în privat cu Regele.
Domnule ambasador, scuzaţi-mă.
Ai lipsit mult timp de la Curte, Alteţă !
Doar ca să-mi administrez moşiile, Majestate.
Credeam mai degrabă că te preocupi de mine.
Cred că ştii că încă mai sunt supărat pe tine.
Poţi fi prea atent, Alteţă.
Este foarte neglijent din partea ta să-ţi neglijezi suveranul atâta timp.
Da, Majestate.
În fine, vreau să faci ceva pentru mine.
Alteţă !
- Trebuie să vorbesc cu stăpânul tău. - Ce păcat, Alteţa
stăpânul meu zace în pat şi suferă mult din cauza gutei.
Nu, nu. Pofteşte-o pe Alteţa Sa. Neapărat.
Să mă iertaţi.
Desigur.
V-am adus ceva.
Pot să ştiu despre ce e vorba ?
Conţine planurile unui tratat secret între stăpânii noştri.
Sechestrul vaselor comerciale engleze
în porturile franţuzeşti
şi prietenia regelui francez cu turcii
sunt ultima picătură.
Regele Henry promite să-l susţină pe Împărat
oricând va fi solicitat.
El mai promite că va invada Franta
împreuna cu armatele Împăratului.
Alteţa Să n-ar fi putut să mă facă mai fericit, cu acest leac pentru gută !
Mă voi asigura
că acest mesaj să fie trimis imediat Împăratului
aşa că puteţi fi sigur că îl va primi
cu cea mai mare plăcere.
Majestate, Lady Latimer e aici.
- Majestate. - Lady Latimer.
Lady Latimer, am vrut să vă asigur
că nu există nicio suspiciune de trădare împotriva soţului dumneavoastră,
cu atât mai mult împotriva familiei dumneavoastră.
Vă mulţumesc, Majestate.
Ştiu foarte bine cauza neliniştii lui Lord Latimer
din recenta revolta din nord.
Mai ştiu că dumneavoastră şi copiii vitregi
aţi fost trataţi josnic de către trădătorul Robert Aske.
Trebuie să fi fost foarte speriată, milady.
Ei bine, la acel moment, domnule
mi-a fost foarte frică pentru soţul meu,
pentru siguranţă şi sănătatea lui.
Am auzit că Lord Latimer nu se simte bine.
Într-adevăr, e foarte bolnav, Majestate
şi probabil nu va mai trăi mult.
- Nu ai copii cu el ? - Nu, Majestate.
Nici cu primul soţ ?
Ah. Nu.
M-am măritat la 17 ani cu Edward Borough,
fiul lui Lord Borough.
Dar a murit 3 ani mai târziu.
Mi s-a spus că era nebun. E adevărat ?
Nu a fost o căsnicie fericită, Majestate.
Crezi că există aşa ceva ?
Oh, da !
Cred asta cu toată inima şi sufletul meu !
Oh !
Nu, nu, nu, nu, nu.
Ar trebui să fiţi felicitata, lady Latimer,
pentru eternul dvs. optimism.
Alteţă,
Majestatea Sa a trimis aceste documente pentru dumneavoastră.
Mulţumesc, domnule Risley.
Ah, domnule Risley,
să ştii că sunt sigur
că regele a încheiat un tratat secret cu Împăratul,
marele campion al Catolicismului !
Ei bine, ca rezultat, nu văd de ce nu am începe o vânătoare
a tuturor luteranilor
şi evanghelici din regatul Majestăţii Sale.
Credeţi că sunt mulţi ?
O ştiu !
Se înmulţesc ca şobolanii.
Ei împrăştie boala josnica a ereziei peste tot !
Unii dintre ei, chiar şi acum,
sunt foarte apropiaţi de rege.
Şi credeţi că ar trebui să-i eliminăm ?
Exact.
Şi să-i ardem pe rug la Smithfield.
Nu crezi asta, domnule Risley ?
Pachete, scumpa mea ?
- De la cine ? - De la rege.
De la rege ?
Pachete de la rege ?
Ei bine. Nu le deschizi ?
Ba da...
Deschide-le atunci.
Ce sunt ?
Cute duble... şi mâneci.
Pentru rochii.
Lasă-mă să văd.
- Sunt elegante ? - Da.
De ce ţi-ar trimite regele cadouri ?
Nu ştiu. Cred că ar trebui să le înapoiez.
Nu poţi returna darurile de la rege.
Trebuie să le accepţi.
Nu ştiu de ce le-a trimis.
Ba ştii, dragostea mea.
Ştii.
Mă simt de parcă aş fi murit deja.
Apelez la Majestatea Sa,
regele Henry VIII,
ca să promită în faţa Domnului
şi a acestor martori de onoare
să onoreze acest nou tratat între Majestatea Sa
şi regele Charles V, Sfântul Împărat Roman.
Acest tratat de asigurare mutuală
conţine o obligaţie
să pornească un război împotriva Franţei
pe o perioadă de 2 ani începând de astăzi,
pentru care regele Henry este de acord să trimită 40,000 de soldaţi
în acest scop.
Majestate,
juraţi onoare
pentru toate condiţiile din acest tratat ?
Da, aşa să mă ajute Dumnezeu.
- Veţi semna tratatul ? - Da.
În sfârşit. Oamenii tăi vor vedea Franta.
Execelenta,
e adevărat că un nou tratat a fost semnat
între Majestatea Sa şi Împărat !?
Nu înţeleg.
Ce anume, dacă nu modelul de subjugare a creştinătăţii,
l-ar putea face pe un prinţ răzbunător cum e Împăratul să uite insulta
ce i-a fost adusă de regele Angliei, prin persoana mătuşii lui ?
Acele insulte au fost demult uitate, monsieur Marillac.
Nu negaţi atunci
că planul stăpânului dumneavoastră
este să subjuge întreaga creştinătate ?
Ba neg.
Cred că acele ambiţii sunt ale turcilor,
cu care al dumneavoastră stăpân este aliat !
- Excelentă ! - Alteţă.
Vă prezint o declaraţie oficială de război împotriva ţării dumneavoastră.
Lady Latimer este aici, Sir Thomas.
Dumnezeule, uitaţi-vă la dumneavoastră !
Sunteţi atât de frumoasă.
Catherine ? Ce este ?
Această rochie a fost un cadou.
Un cadou ? De la cine ?
De la rege.
De când a început regele
să-ţi trimită daruri ?
Recent. Nu i-am dat niciun moţi !
Nu. Desigur că nu. Cum ai fi putut ?
Păi mă crezi, nu-i aşa ?
Te rog spune-mi că mă crezi.
Thomas, te iubesc.
Niciodată n-am căutat avansurile regelui,
nu le-am acceptat.
Nu ţi-ar plăcea să fii
regina Angliei ?
Nu ! Pentru numele lui Dumnezeu !
Ştii doar ce păţesc reginele lui !
Toată lumea ştie.
Thomas, mi-e teamă.
Să nu-ţi fie.
E doar un bărbat singur care a pus ochii pe tine.
Sper.
Majestatea Sa ar trebui să ştie că regina regentă a Scoţiei
şi-a dat permisiunea pentru a începe negocierile
privind un contract de căsătorie
între fiica ei Mary, în curând regina a scoţilor
şi fiul dumneavoastră, Prinţul Edward.
După ce negocierile vor lua sfârşit vă fi semnat
un tratat, unind prin căsătorie tronul englez cu cel scoţian
aşa cum îşi doreşte Majestatea Sa.
Se pare că nobilii scoţieni au făcut după cum le-am spus.
Majestate, cu o regină infanta, cu o nobilime cicălitoare,
şi lipsa sprijinulu francez, ce variante mai au scoţienii ?
De acord.
Te rog doar să grăbeşti negocierile
şi să nu pierdem această oportunitate.
Nu am încredere mereu în scoţi.
- Alteţa aţi înscris ceva ? - Majestate,
regret să vă informez
că am descoperit un cuib de eretici
chiar în inima administraţiei Majestăţii Voastre.
De cine e vorba ?
De muzicienii de la Capelă Regală.
Toţi ?
Stăpânul coriştilor, John Marbeck,
e acuzat că ar fi calvinist.
De asemenea şi organistul,
Robert Testwood şi Edmund Hărman,
un solist.
Avem permisiunea Majestăţii Voastre
de a-i aresta şi interoga pe aceşti bărbaţi ?
Alteţă, vă dau permisiunea mea.
Nu voi avea evanghelici sau trădători în apropierea mea.
Iar pentru cei care vor să schimbe sau să pedepsească Reforma mea
la extreme, spun asta:
nu se va aduce nicio modificare a Bisericii Angliei
atât timp cât trăiesc eu !
John Marbeck. Robert Testwood !
Edmund Hărman ! Sunteţi arestaţi
cu toţii.
Prindeţi-l !
Nu trebuia să fi venit aici, domnule Testwood.
Milord, unde să mă duc ? Te rog, ajută-mă.
- Te implor. - Nu pot să fac nimic,
fără să mă condamn, iar asta n-am s-o fac.
Vei fi interogat doar de Gardiner.
Dacă îi vei răspunde aşa cum îşi doreşte.
- Atunci de ce te temi ? - Mă tem, milady,
că Excelenţa Sa vă recurge apoi la
la alte mijloace de persecutare, de vreme ce asta se practica acum.
Atunci trebuie să ai credinţă, domnule Testwood.
Ştim cu toţii că va veni ziua când vom
călca pe drumul lui Hristos. Dar dacă ne este teama şi ne întoarcem,
atunci nu avem dreptul de a ne numi creştini adevăraţi.
Dacă vei menţiona doar numele soţului meu,
te asigur că lucrurile vor merge foarte rău pentru familia ta.
Pentru scumpa ta soţie
şi a celor doi copilaşi ai tăi.
Mi s-a spus că nu v-aţi simţit bine, lady Mary.
Sper că nu foarte rău.
Vă mulţumesc.
Medicii mi-au luat sânge o dată sau, de două ori şi cred că voi fi bine
- Cu voia Domnului. - Da, cu voia Domnului.
Milady.
Spuneţi-mi ce se mai întâmpla pe la Curte.
Regele se gândeşte să se căsătorească din nou ?
S-a dat o nouă lege.
Cere ca orice doamnă cu care s-ar putea căsători regele,
în agonia morţii, să dezvăluie orice
comportament greşit sexual de care ar putea
fi acuzată. Sincer să fiu, milady,
acest lucru restrânge aria.
Doamnele de la Curte, sunt, cum să vă spun
nu foarte cunoscute pentru virtuţile lor.
Tot cred că regele ar vrea să se recăsătorească.
E adevărat că are un fiu,
dar va avea nevoie de un altul ca să se simtă sigur.
- În caz că primul ar muri. - Aveţi dreptate.
Şi totuşi, ce femeie ar vrea să se mărite cu un rege
care îşi alungă sau ucide soţiile ?
Maestre Testwood.
A fost descoperit destul material eretic
în casa dumneavoastră, pentru a putea fi condamnat
ca un calvinist în secret.
Totuşi, aş fi bucuros să vă salvez
dar trebuie să mă ajutaţi mai întâi.
Gândiţi-vă doar.
Suferinţă de acum nu se va compara
cu aceea din mijlocul flăcărilor.
Şi asta pentru că îi protejaţi în mod greşit,
fals, înşelător
pe cei în ranguri mai înalte. Spune-mi doar numele lor.
Continuaţi !
E un aprod al regelui, Sir Philip Holby.
E unul din cercul tău de eretici ?
- Nu. - Dr. Simon Heynes,
protopopul de Exeter ? Ai cântat odată pentru el, nu ?
El e unul din cercul tău de eretici ?
Dar contele de Hertford ?
Dă-mi-l pe contele de Hertford,
iar eu îţi voi da înapoi viaţa.
Un plan excelent, Majestate.
- Milord. - Milady.
- Dintre toate poveştile, asta e preferata mea, nu ? - Într-adevăr.
Ce mai face soţul dumneavoastră, lady Latimer ?
Majestate,
şi de curând şi-a scris testamentul.
Îmi pare rău să aud asta.
Trebuie să-i mulţumesc Majestăţii Voastre pentru această rochie minunată,
şi celelalte daruri generoase,
pentru care nu am făcut nimic ca să le merit.
Eraţi foarte tristă, milady.
Sunt sigur că viaţa din ultimii ani a fost foarte grea.
Vroiam să vă dăruiesc ceva pentru a vă înveseli.
Vroiam să vă văd zâmbind.
Aşa.
În curând vom intra în război cu Franta.
Cum este, milord Suffolk ?
- Nu e destul de curând pentru mine. - De acord.
Când va izbucni, acest război ne va da şansa să depăşim
chiar şi victoriile lui Henry V
- la Agincourt. - Şi dumneata, milord Surrey ?
Majestate, caracterul meu îşi doreşte
mereu onoarea câmpului de bătălie.
Şi ce câmmp mai bun decât cel francez ?
Da.
Jucaţi cărţi, lady Latimer ?
Da, Majestate. Joc.
Bine.
Regele pare destul de cucerit de lady Latimer.
E adevărat.
Şi ştim că atunci când îşi doreşte o persoană sau un lucru,
merge de obicei până la capăt.
Poate de aceea e atât de fericit.
Milord,
aţi auzit ce s-a întâmplat cu muzicienii arestaţi ?
Gardiner i-a interogat.
Nu a fost mulţumit de răspunsurile lor
şi toţi au fost mutaţi în Turn.
Pot să întreb de ce este curioasă Alteţa Sa ?
Da, puteţi.
- Oh ! - Iartă-mă, frate.
O h !
Mâna dumneavoastră, milady.
Premiul dumneavoastră.
Nu, Majestate.
- Te rog. - Majestate, n-aş putea.
Uită-te înăuntru.
Majestate,
deşi sunt atât de impresionată,
şi flatată,
nu pot accepta acest inel.
Te rog, acceptă-l pentru mine.
Mulţumesc.
Cu plăcere.
Sir Thomas !
- Am nişte veşti bune pentru dumneata. - Majestate ?
Te trimit la Bruxelles,
în funcţia permanentă de ambasador la regenta Olandei.
Eşti mulţumit, Sir Thomas ?
Sunt...
foarte recunoscător Majestăţii Sale.
Bine.
Majestatea Sa se gândeşte la o nouă
căsătorie ?
Poate.
- Şi la un război cu Franta ? - Cu siguranţă.
Chiar vreţi să vă luptaţi din nou ?
Da. Tu nu ?
Mă gândeam eu.
Şi... vă luaţi o altă soţie ?
Da.
Nu sunt încă capabil ?
Să am o soţie ? Să am mai mulţi copii ?
Să fiu eu ?
Requiem aeternum dona es Domine,
et Lux perpetua Au luceat.
John.
John, trebuie să-ţi spun ceva.
John.
Du-te dracului...
In nomine Patris et Filii et Spiritus Sancti. Amin.
Catherine Parr, am fost trimişi aici
de Majestatea Sa, regele, să vă oferim
după ce se termina perioada de doliu
după soţul dumneavoastră,
mâna regelui pentru căsătorie.
Majestatea Sa vă preţuieşte mai presus de toate femeile
din regatul său şi spera că veţi fi dispusă să acceptaţi
oferta lui, caz în care
va fi cel mai fericit bărbat din Anglia,
iar dumneavoastră, cea mai fericită femeie.
Traducerea: Shakti & Larra