Data viitoare când dai de belele, sună-l pe judecătorul Williams.
Dacă mă retrag din cursa pentru Consiliul Municipal...
Atunci ai un nou prieten.
Lucrezi la roman. Grozav.
E de rahat. Oricum, ce naiba fac aici?
Cum se simte?
Voi şti exact când vom primi rezultatul analizelor de sânge,
dar nu se simte bine.
Asta e noua ta bucătărie.
Da. Fără personal, fără argintărie, doar eu şi propanul meu.
De ce s-a întors prelata albastră pe acoperişul meu?
Ţi s-a servit citaţia.
Sunteţi nebuni să lucraţi pentru el.
De vă place sau nu, se va da lovit când va fi vremea să vă plătească.
Când mă voi instala acolo, veţi suna la posturile TV.
Nu va pleca până nu se redeschide accesul la apartamente.
Fără glumă.
Ăsta e numele vărului meu.
Dacă Daymo a zis că îl cheamă Jerome Cherry?
Va trebui să îi vedem cadavrul.
Nu-i dau vestea asta familiei în timpul carnavalului.
Aprind o lumânare pentru David.
Bine, mamă.
Da, sporeşte tristeţea.
Cântaţi fantastic împreună.
Mulţumesc.
Auzeam cântecul ăla pe O.Z.
Da, e al lui Chuck Carbo. Eşti de prin zonă?
Din Lakeview.
Mi-am pierdut casa.
Trei vecini s-au înecat pe strada mea.
Am locuit în St. Louis cu socrii mei.
Dar m-am întors acasă de Mardi Gras.
M-am întors acasă de Mardi Gras.
Mardi Gras fericit, dragule.
Traducerea şi adaptarea: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
TREME Sezonul 1 Episodul 8
Comentarii pe www.tvblog.ro Mulţumiri www.addic7ed.com
Două zile ca să primesc un telefon.
Două zile.
L-ai pocnit pe poliţistul ăla, nu?
Te-ai luat de el.
Ce era sÄƒ facÄƒ, sÄƒ te ignore?
Apreciez că ai venit aici.
Ai vorbit cu avocatul ăla?
Mâine după-amiază e audierea pentru eliberare condiţionată.
Vii acasă înainte de cină.
Am multe de făcut până marţi.
Tot mergi la carnaval?
Nu contează.
Te-am auzit de două ori, prima oară.
Acum fă-mi un serviciu.
Du-te la Poke şi spune-le să continue să coasă.
Frăţioare, dacă o luai pe autostrada Jefferson spre Magazine
ca să intri în oraş, cum ţi-am zis eu, ar fi fost mai ieftin.
Mă ucizi, şmechere. 28$ pe aparat.
Pot plăti.
Ia-mă la 02:00 de aici.
Du-mă acasă.
Şi-mi datorezi 6$ pentru ultima oară când te-am luat.
Crezi că am uitat?
Da.
Nu, omule. Am eu grijă de tine.
- Am eu grijă. - Bine.
- La ora 02:00. - În regulă.
- La 02:00. - Bine.
Îl ştii pe tata. Nu pleacă niciodată de pe Valence Street.
Au auzit că Cyril e în Austin.
- Şi Aaron e în Nashville. - Uite-l.
- Bună. Ce mai faci? - Ivan.
Se întoarce tăticul tău?
Nu până nu se curăţă aerul.
- Suferă de astm. - Sper să fie mai bine.
New Orleans fără familia Neville?
- Ai doi Neville chiar aici. - Aşa-i.
Lucrezi de Mardi Gras?
Nu lucrez în ziua de Mardi Gras.
Nu, nu, nu. În niciun caz. Mai ales acum.
- Oamenii vin acasă pentru asta. - Da, ai dreptate.
- Fără îndoială. Hai s-o facem. - Da, frăţioare.
Dumpstaphunk înapoi la Nola.
Bună, dragă.
Când se întoarce tăticul?
Când termină ce are de scris.
Pare tare abătut.
Mardi Gras întotdeauna îl înveseleşte.
Mersi pentru ieri. A fost drăguţ.
Aveam nevoie de o zi liberă.
Da, asta e o zi normală pentru mine.
Ştiu.
Asta e problema în New Orleans...
Prea mulţi oameni trăiesc ca tine.
Dimpotrivă. Nu-s destui care să o facă.
Apropo de muncă, trebuie să plec.
Ai nevoie de ajutor mâine?
L-am rugat deja pe Jacques.
Ştiu că vorbeşti serios, dar să-ţi cer să lucrezi de Mardi Gras
e ca şi cum i-aş cere lui Paul Prudhomme
să nu folosească grăsime, sare şi piper cayenne.
Îmi fac griji pentru sufletul tău nemuritor.
Nu sunt sigur,
dar ar putea fi un păcat capital să munceşti de Mardi Gras.
Doar de dimineaţă.
E mai de înţeles aşa. Bine, zece Ave Maria.
Du-te, copilă, şi nu mai păcătui.
- Distrează-te. - Da.
Poate că ne întâlnim.
- Du-te naibii. - Da.
Oricând, mamă.
Trebuia să pun tocana la făcut, dar nu pot, până nu ajung ei.
Când încep cu rântaşul, sunt blocată.
Nu trebuie să stai la aragaz toată dimineaţa.
Trebuie să mă laşi să te ajut.
Au ajuns.
- Bună! - Mămico!
- Bună, iubire! - Mema!
Bună, mamă soacră.
Ce mai faci?
Eşti bine?
Sunt bine.
- Cum a fost drumul? - N-a fost aglomerat.
- Da? Vino să mănânci ceva. - Bine.
- 'Neaţa. - Bună, străine.
- Sau e după-amiază? - Pe-aproape.
- Vrei ceva la prânz? - Mi-e bine.
La ce lucrezi?
Pasul următor. O autopsie aşa cum trebuie.
Credeam că e în aşteptare.
Da, până după sărbători.
Familia nu se poate concentra acum la asta.
Cum merge?
Văd luminiţa de la capătul tunelului.
Grozav.
Câtă vreme nu este vorba despre tunelul trenului de mare viteză.
Tăticule!
E adevărat că absenţa face inima drăgăstoasă.
- Bună, scumpete. - Bună.
Sigur nu vrei nimic la prânz?
Voiam să mă plimb, să-mi limpezesc gândurile,
să beau o cafea.
Pot veni şi eu?
- Te rog? - Da, sigur.
Să mergem.
- Dle Foster. - Bună, Delmond.
Ascultă, îmi pare rău să îţi spun asta.
Audierea a fost amânată până miercuri.
La naiba. Doar nu vorbeşti serios.
Nu ştiu exact ce anume se petrece acolo.
Eu da. Îi trimit un mesaj.
- Cred că da. - Poţi pune pariu.
Când îl ţii pe marele şef închis de Mardi Gras, e un mesaj.
Nu ştiu dacă îţi poţi schimba planurile.
- Cred că sunt nevoit. - În regulă.
Îmi pare rău. Mardi Gras fericit.
Da, ne vedem miercuri.
Bine, ne vedem atunci.
Vă mai pot aduce ceva?
O cameră de hotel.
Noroc bun cu asta, frate.
E ca şi cum aş vedea o ruină străveche.
Acolo era Jaeger's.
Fitzgerald's.
Bruning's, amândouă...
Cel nou şi originalul,
care a fost distrus de uraganul Georges.
Al treilea restaurant ca vechime din oraş,
după Antoine's şi Tujague's, 1859.
Pe vremuri era cabaret.
Aveau aparate de jocuri, fete care dansau...
tot soiul de nebunii.
Acolo era un pod către Casa Bruning,
cea căreia îi ziceau: "Marea uşuratică".
- "Hei, Cher"? - "Dormi, iubito".
Şi apoi mai e Sid-Mar's.
Unde era Sid-Mar's?
Vezi benzinăria aia?
S-a dus.
De parcă nici n-ar fi fost.
- E foarte sinistru. - Da.
Îmi place să ies şi să văd distrugerile.
E bine.
Plec uneori de pe "Insula negării"
şi-mi amintesc cât de mult este încă distrus acest oraş.
- Ştiu, dar... - Mâine, "Marţea Grasă"...
Ştii data exactă?
28 februarie.
Se împlinesc aproape şase luni.
Şase luni.
Şi vom petrece aşa cum ştim noi,
vom cânta în Second Line de parcă n-ar mai fi ziua de mâine,
vom petrece de Mardi Gras
pe ruinele lui Crescent City.
Şi aşa şi trebuie.
Dar e bine să ţinem minte şi toate acestea.
Ştiu.
Te întristez, nu-i aşa?
Un pic, da.
Hai să prindem o paradă.
Rahat!
Ce mama naibii?
Vreţi să vedeţi cum plânge un om în toată firea?
Nu-i amuzant...
Mă tem că am nişte veşti proaste.
Sigur nu-ţi trebuie un loc unde să stai?
Am o cameră.
Mersi, am un prieten în cartier. Pot să stau la el.
Spune-i lui taică-tău că mă gândesc la el.
Aş vrea să pot.
Acum nici eu n-o să-l văd până miercuri.
Nu-mi place să-l ştiu singur tocmai de Mardi Gras.
E sărbătoarea lui sacră.
- Nu e şi a ta? - Sincer...
După mine e mai bine în New Orleans fără el.
- Serios? - De ce să nu investim
tot timpul, energia şi banii în refacerea oraşului?
Scuză-mă. Mai am puţin de muncit.
St. Joseph's urmează în mai puţin de trei săptămâni.
Aşa-i.
Mulţumesc mult. Mulţumesc mult.
Mă cheamă Bob French.
Vom face o mică pauză pentru o cauză nobilă.
Revenim în scurt timp.
- Nu plecaţi nicăieri, auziţi? - Da!
Al Johnson. Cred că începe carnavalul.
Antoine Batiste, i-ai făcut praf!
- Mă bucur să te văd! - Şi eu pe tine.
- Super, Batiste. Absolut super. - Mulţumesc.
- Eşti bine? - Sunt bine.
Sunt mai bine decât bine.
- Ne mai vedem. - În regulă.
Antoine Batiste?
Domnul Toyama!
- Ce faci aici? - Mardi Gras.
Mi-am zis că ăsta e anul potrivit.
Da, mă bucur să te văd. Mă bucur să te văd.
- Să-ţi iau ceva de băut. - Aş fi onorat să fac eu cinste.
Nu, ce naiba.
Eu îţi iau ceva de băut, bine?
- Acceptă. - Accept.
- În regulă. - Mulţumesc.
Două Jameson cu Coca Cola.
O băutură de Mardi Gras. O să-ţi placă.
"Milenberg Joys", unul dintre cântecele mele preferate
ale lui Jelly Roll Morton.
Da?
Ştii cine a fost Milenberg?
Districtul Red-Light... Da, lângă Lake.
Înainte de Storyville. Dus demult.
"Milenberg Joys", înregistrările originale,
New Orleans Rhythm Kings, 1923.
George Brunies la trombon.
Bine, te cred pe cuvânt.
Noroc.
- Mardi Gras fericit. - Mardi Gras fericit.
- E foarte dulce. - De asta îmi place.
Ascultă, poate că ai observat
că eu cânt tot la vechiul meu trombon.
Te rog, nu-i nevoie să-mi explici.
Nu, e o poveste interesantă.
L-am găsit pe cel vechi într-o casă de amanet.
O casă de amanet? Serios?
Aşa că i l-am dat pe cel cumpărat de tine
profesorului meu, Danny Nelson.
El le-a pierdut pe ale lui în timpul furtunii,
inclusiv trombonul dăruit de Kid Ory
când cântau împreună pe Coasta de Vest.
Oricum...
Mi-a părut rău să aud despre moartea dlui Nelson.
- Ai auzit? - A făcut multă vâlvă în Japonia.
Serios?
Printre fanii muzicii jazz tradiţionale din New Orleans, da.
Mă bucur să aud asta.
Ar fi trebuit să fie o veste mai importantă pe aici.
Oricum, i-a lăsat-o nepotului său.
Aşa facem noi lucrurile în New Orleans,
aşa supravieţuieşte tradiţia.
- Foarte japonez. - Pe bune?
De la bunic la nepot.
Îmi place foarte mult.
Pentru Danny Nelson.
Ţi-a plăcut parada?
Îmi plac paradele de noapte.
Momus a fost parada mea preferată.
Eşti prea mică să-ţi aminteşti.
Aveai vreo doi ani când nu au mai cântat.
Momus, Zeul Băşcăliei.
Paradele erau politice, satirice.
Nu pot să cred că eşti nostalgic
după Cavalerii lui Momus.
Călăreţi mascaţi cu glugi ascuţite?
- Alo? - Paradele erau frumoase.
Carele, făcliile...
Negri purtând torţe aprinse cu propan
şi care strângeau mărunţişul aruncat pe străzi.
Avea nişte trăsături antebelice, recunosc.
Face parte din carnaval.
Urăsc făcliile şi călăreţii mascaţi cu glugă.
Îmi doream să se termine cu asta.
Nu mi-ar lipsi deloc carnavalul cel vechi.
- Mie da. - Pentru că nu eşti de aici.
Când creşti cu aşa ceva, are un alt înţeles cu totul.
Uneori scoteau un copil cu tortul regelui.
Îmi place Endymion. E preferatul meu.
Super Krewes...
Celebrităţi de mâna a doua, tone de mărgeluţe din plastic.
Ca orice altceva din cultura americană...
Ieftin, produs în masă, fabricat în China.
Mulţumesc că mi-ai stricat cheful.
Cu plăcere.
- Noapte bună, dragă. - Noapte bună.
- Noapte bună, mamă. - Noapte bună.
Trebuie să mă culc şi eu.
Nu sta treaz până târziu.
- Mâine e o zi mare. - De parcă n-aş şti.
- Unde te duci? - E Mardi Gras, dragă.
Ştiu.
Credeam că vom petrece ziua împreună.
Eu cred că avem nevoie de o zi despărţiţi.
Cum spune "Renaşterea": "Fă ce vrei".
Asta e semnificaţia acestei zile, nu?
Tu vrei doar să te droghezi.
Asta vrei tu să faci.
Fii cuminte... sau nu fi.
Ticălos nenorocit.
Ăsta ar trebui să fie imnul nostru naţional.
Chiar sună ca un imn.
Bobby Short a zis că "Satin doll"
ar trebui să fie imnul naţional.
Ce ştie el?
Eu aş vota pentru: "It Ain't Necessarily So."
Asta ar fi a doua opţiune a mea.
Să mergem.
- Vrei să-l opreşti? - Nu, nu, nu.
Poartă ghinion să-l opreşti.
E pus pe "repetă". Rămâne pornit până ajungem acasă.
- Pa, bunico. - Pa, bunico.
Pa.
- Distracţie plăcută. - Aş vrea să vii cu noi, bunico.
Bunica e prea bătrână pentru parade.
Ba nu.
Poate voi veni de Mardi Gras viitor,
când vom fi din nou împreună.
Ne întoarcem la tocană.
Să aveţi o zi binecuvântată.
O garanţie de ieşire din închisoare, da.
- Mardi Gras fericit! - Mulţumesc, iubire.
- Sper că e un loc bun. - Aici venim noi mereu.
Dar, dar Zulu nu trec pe aici anul ăsta...
Oamenii vor veni, vei vedea.
Vin din Florida, Texas.
Da, ai dreptate.
Mai dă-mi unul.
- Mardi Gras fericit. - Aşa facem noi treaba.
- Davis! - Tăticule!
- Mardi Gras fericit, tuturor. - Vrei un Bloody Mary?
S-a ridicat soarele deasupra capătului de vergă?
Cred că da, Căpitane Hook.
Nu, Jean Lafitte!
Ce ipocrit eşti.
Lafitte era vânzător de sclavi, să ştii.
Serios?
- Nu era. - Ba era.
Era?
Bine, datat viitoare mă voi documenta.
Şi prefer să-i subliniez rolul în bătălia pentru New Orleans.
Convenabil.
În 1814 am plecat la o plimbărică
cu colonelul Jackson pe râul Mississippi
Am luat nişte şuncă şi am luat nişte fasole
şi i-am prins te ticăloşii de englezi
în oraşul New Orleans
Am tras cu tunurile
Şi englezii tot veneau
Dar nu mai erau aşa de mulţi ca înainte
Am tras încă o dată şi s-au pus pe fugă
în jos, pe Mississippi, până-n golful Mexic...
Întotdeauna mi-a plăcut versul despre crocodil.
Cum era?
Crocodilul şi-a pierdut minţile, cu praful de puşcă în fund.
- Mimi! - Pe aproape.
Lasă-ne, Mimi. Scuteşte-ne.
Rămâi la Rex, dragule?
Am trecut doar ca să folosesc baia.
Şi ştii cum se spune...
N-ai unde să te uşurezi de Mardi Gras.
Dar, Ossifer, parcă acolo scria "Strada Facilities" (băilor).
- E haios rău! - Încă?
Doamne. McAlarys.
Regret ziua când m-am măritat cu cineva din familia asta.
Da, sunteţi incorigibili.
Aceleaşi poante an de an şi nu-s mai bune odată cu vârsta.
- Dar e o zi frumoasă, nu? - Perfectă.
- Zulu au fost demenţiali. - Minunaţi, ca întotdeauna.
- Îi ador pe Zulu. - Ştiu, mamă.
- E o trăsătură care te "spală". - Am o nucă de cocos.
- N-ai întotdeauna? - Cam aşa ceva.
Servesc un bufet uşor.
Sigur nu rămâi la Rex?
Formaldehidă pe roţi? Nu, mulţumesc.
Trebuie să cânt pe Frenchmen.
Pe mai încolo. Fii cuminte, fetiţo.
Şi-au fugit prin măceşi
Şi-au gonit prin mărăcini
Şi-au tulit-o prin tufişuri
Unde nici iepurii nu intrau
Au fugit rupând pământul de nici cânii nu-i prindeau
în jos pe Mississippi până-n golful Mexic.
Două la preţ de 5$.
Asta face 15$.
Îmi place prelata albastră.
Da, e o temă comună anul acesta.
Am auzit despre restaurantul tău. Îmi pare tare rău.
Ce să faci? Viaţa merge înainte.
- Şi e o zi frumoasă. - Cu siguranţă.
- Ce vreţi? - Ce ai?
Tocană de pui cu andive, gogoşi cu răci.
Gogoşile par bune la micul dejun. Asta vreau.
Şi eu. Sofia?
- Nu vreau. - Trebuie să mănânci.
Vrem trei porţii de gogoşi în caz că se răzgândeşte.
Imediat.
Doamna Brooks, nu-i aşa?
Williams.
Cred că nu ne-am cunoscut prea bine la tribunal.
Renee Dufossat.
Ladonna.
Ce mai zi, nu?
Văd atâţia oameni pe care nu i-am mai văzut de la furtună.
Şi eu. Stau doar o zi.
Vin tocmai din Houston, Atlanta...
Sper că ştii că la tribunal
trebuie să ne facem datoria, ce se consideră că e necesar.
Îţi faci doar treaba. Ştiu.
Eu mă bucur că judecătorul a luat acea decizie.
Sper să-ţi găseşti în curând fratele.
- Mardi Gras fericit. - Mardi Gras fericit.
Jasmine!
Ce zi pe cinste!
N-ai putea să-ţi doreşti una mai bună.
Nu-mi place că nu putem merge pe Claiborne.
Încă mai sunt maşinile alea inundate pe acolo.
Astăzi ar fi trebuit să le ia de acolo.
Antoine, s-ar putea să fie nevoie să duc copilul acasă.
Deja? Nici nu-i prânzul.
Mă gândeam să mergem până la soacră-mea,
să vedem Baby Dolls,
sau Hunter's Field, sau Injuns.
N-o să reziste atât.
Mă duc pe Galvez, ca să chem un taxi.
În regulă. Poftim.
Nu voi întârzia.
- Stai cât vrei. - Ce?
E Mardi Gras. Haide, distracţie plăcută.
- Spui ce cred eu? - Nu!
Da.
Vreau să ştiu doar care e perimetrul.
- Ştii foarte bine. - În regulă.
- Ai grijă să ajungi cu bine acasă. - Şi tu.
Pa, Boo-Boo.
De ce ar încerca cineva să ia maşina de Mardi Gras?
Hei, eşti nebun?
- Mardi Gras fericit. - E rândul meu.
- Mardi Gras fericit. - Mardi Gras fericit tuturor.
Mardi Gras fericit.
Eu stau acum în New York, Nolita.
Lolita?
Nolita: "La nord de Mica Italie".
Ador New York-ul.
Are ce să-ţi placă acolo.
Ai putea să-mi arăţi tu.
Aş putea.
Delmond, Delmond.
- Ce mai faci? - Bună!
Randy, vreau să-l cunoşti pe Terence Blanchard...
Ce mai faci?
- ...şi pe Cassandra Wilson. - Ce mai faci?
- Îl cunoaşteţi pe Anthony? - Aici e New Orleans.
- Toţi se cunosc între ei. - Aşa este.
Delmond, ce mai faci, dragule?
Sunt bine. Tu?
Bine, mulţumesc.
- Cum îţi merge la New York? - Bine, bine.
Ai venit la carnaval? Da!
Chestia cu tatăl tău...
- Da. - Îmi pare rău.
- Are o inimă mare. - Şi o încăpăţânare pe măsură.
Da. Să-l salut pe Anthony.
- Bine, frăţioare. - Ne vedem mai târziu.
M-am bucurat să te văd.
Care e treaba cu taică-tău?
Bună, dră Ackey.
Ia te uită cine-i aici...
Dna Ladee.
- Dle Riley, Mardi Gras fericit. - Să te ia naiba.
Mardi Gras al naibii de fericit!
- Spune-i că te plătesc la timp. - Aşa este.
- Ştii că m-au arestat? - Ce tot spui?
Din cauza procesului tău.
Foarte frumos.
Procurorul general, al naibii...
Face un exemplu din aşa-zişii "constructori escroci".
A venit la mine acasă şi mi-a pus cătuşele în faţa copiilor.
- Foti a venit la tine acasă? - Eşti proastă?
Poliţia! Poliţia a venit la mine acasă!
Eu vreau doar un acoperiş peste barul meu, dle Riley.
Îmi pare rău.
- Nu voiam să se întâmple aşa. - Dar s-a întâmplat.
Aşa că să te ia dracu'. Să te ia dracu'!
Nu, frăţioare. Pe tine să te ia dracu'.
Du-te dracului, nenorocitule.
- Cine naiba e ăla? - Fostul meu constructor.
Asta explică tot.
Mardi Gras fericit.
Mardi Gras fericit şi ţie.
Unde-s Larry şi băieţii?
Sunt la mama mea.
Mă duc la Gigi's, să o ajut pe Clarence cu barul.
Mulţumesc, iubire.
Stai aşa. Vin cu tine.
Ţi-e rău?
Nu mă simt prea bine anul ăsta.
Cray, e o zi aşa de frumoasă.
Pete's n-a ieşit la paradă, sunt puţini spectatori,
nu i-am văzut pe Buzzards.
Vin şi Buzzards.
Mie îmi place publicul restrâns.
Nu-s aşa de mulţi studenţi beţi.
- Vreau să stau la parada carelor. - Sigur că da.
Parcă n-ai avea deja destule mărgele.
Ştii cauza principală a morţilor în incendii, în New Orleans?
- Tăticule. - Nu flăcările, nu fumul.
Ci vaporii toxici de la mărgelele din plastic.
Dacă vrei să venim acasă cu tine, aşa vom face.
Nu, rămâneţi. Distracţie plăcută.
Voi încălzi tocana când ajungem acasă.
Tatălui tău nu-i stă în fire să plece de Mardi Gras.
Poate s-a îmbolnăvit de ceva.
O femeiuşcă pirat! Exact ce-mi trebuia.
Jean Lafitte la dispoziţia dumneavoastră.
Bună, Jean Lafitte.
- Cânţi la vioară la Apple Barrel. - Da.
Eram acolo într-o seară, ai venit tu...
Nu contează.
- Davis. - Annie.
- E primul tău Mardi Gras? - Nu, am fost aici şi anul trecut.
Dar acesta e diferit.
Da, ştiu. Acesta e special.
Cum ar spune profesorul Longhair,
când eşti în New Orleans, trebuie să vezi parada de Mardi Gras.
- Asta e tot? - Gata.
Mardi Gras fericit, Jacques.
Mardi Gras fericit, Janette.
Distracţie plăcută.
- Mardi Gras fericit. - Mardi Gras fericit şi ţie.
Îţi aminteşti de mine?
Poftim?
- Îţi par cunoscut? - Nu, nu cred.
Tu eşti cel cu barca, nu?
Lizardi Street.
Eram pe jumătate mort de căldură,
încercând să ies din pod.
Nu aveam apă.
M-ai luat de pe acoperiş.
Tu erai, nu-i aşa?
Lizardi Street? Da, eu am fost.
Cât mă bucur să te văd.
- Îţi iau ceva de băut? - Sigur.
Ce bine arăţi!
- Ce mai faci? - Bine, dragule.
- Ce mai faci? - Grozav.
- Cum îţi merge azi? - Bine.
Mardi Gras fericit!
Ai fost la Donna's seara trecută?
- Nu te-am văzut acolo. - Cu prietenul meu...
Tipul cu care cânt.
Pianistul?
Da.
Nu ştiam că e prietenul tău.
Astăzi unde este?
Ştii tu... "Fă ce vrei".
Ştiu. Am trecut prin asta.
Tu ai prietenă?
Într-un fel.
Nu-s prea sigur, dar...
Acolo sunt o grămadă de chestii creative.
Asta e preferata mea.
"FEMA spune că mărgelele vor ajunge aici în aprilie".
Până să ajungă el cu barca lui,
eram aproape gata să mă dau bătut.
De n-ar fi fost el, eu nu m-aş fi aflat aici.
- Aşa este? - Nu ştiu. Aşa cred.
Orice se întâmplă cu un motiv.
- Am dreptate? - Da, ai dreptate.
Aşa cum ne-am întâlnit noi astăzi. A fost soarta, nu?
- Vă iau câte un pahar? - De ce nu?
- La naiba, da. - Mă întorc imediat.
Frumos loc.
Faci mişto, nu?
E o magherniţă.
- Bună, Anthony! - Salut, Anthony.
- Janette! - Unde eşti?
- Arăţi fantastic. - Mulţumesc.
Ce mai faci? Mardi Gras fericit!
Mardi Gras fericit. Deci unde este?
Ai promis că-mi arăţi. Vreau să-l văd.
- Aici. - Dumnezeule.
"Elvis Presley a stat aici în scena din deschiderea"
"filmului 'King Creole'".
Doamne, Doamne. O să plâng.
Nu plânge.
Avem un caieţel cu tăieturi din ziare despre Elvis, când eram mică.
Ştiu.
Era al surorii mele, dar nu-mi păsa.
- Îl ador pe Elvis. - Ştiu.
Ia o specialitate de Mardi Gras.
Mulţumesc mult.
Da!
Dumnezeu să te binecuvânteze. Fii binecuvântat.
- Fii binecuvântat. - În regulă.
Da.
- Ce binecuvântare. - Părinte.
- Da, binecuvântarea. - Părinte.
- Da. - Mulţumesc.
Mulţumesc pentru binecuvântări.
- Cu plăcere, frăţioare. - Mulţumesc.
Aş dori să-ţi prezint femeiuşca mea pirat.
Ce mai faci, tinere pirat?
- Bine. Ce mai faci? - Astăzi sunt bine.
- O binecuvântare pentru amândoi. - Mulţumim.
- Întoarceţi-vă. Să văd şi spatele. - Mersi, mersi.
Da, da.
- Mersi, frăţioare. - Mulţumesc.
Mâncaţi fără mine.
Trebuie să termin de făcut curat.
Nu, Clarence a plecat mai devreme.
Mă descurc.
Da, şi eu te iubesc.
Uimitor.
Vecinul meu, Lolis, face tocană de obicei.
L-ai plăcea.
Scrie pentru "The Times-Picayune."
Dă o petrecere cu tocană?
Da. Noi nu-i prea spunem aşa, dar...
E grozav. Cine naiba e ăla?
Hei, tu cine naiba eşti?
Este Magnie?
Cleary?
Torkanowsky?
E marele Tom Mcdermott.
Glumeşti.
Da!
Mulţumesc, mulţumesc.
Tom?
Bună, Annie. Mardi Gras fericit!
Mardi Gras fericit, Tom.
Tom, poţi să cânţi: "If Ever I Cease to Love"?
Da.
- Davis Mcalary. - Jeffy Jeff, "cioara" mea.
Dacă suntem amândoi în Nabe,
vrei să mergem până la O.Z. de dragul vremurilor bune?
Nu, dar ia ghici cine e la bucătărie.
Darnell.
Darnell Nichols? Să-mi trag una!
Hei!
Haide, să mergem. Trebuie să plecăm.
Pe mai încolo.
Ce faci, dragă?
Transform maşina asta obişnuită într-un taxi.
Noroc, păpuşă.
Tu ce eşti?
Păi, sunt...
Sunt eu!
Şi ce "eu" minunat eşti.
La naiba, Ladonna.
Strângi toată încordarea aici.
Lasă-mă să te rezolv eu.
- Ce amuzant a fost. - Da.
M-am simţit minunat. Mulţumesc.
- Da? - Da.
Ce naiba?
Ăsta e un mister.
Habar n-ai tu.
Nu, iubire. Hepatită C.
Ce zici?
Mai ai de unde scoate?
Mai întâi hai să ne-o tragem.
Iubire.
Da! Mulţumesc. Vă mulţumesc tuturor.
- Mulţumesc mult. - Vă distraţi de Mardi Gras?
Da!
- Şi voi? - La naiba, da!
Mersi c-ai întrebat, frăţioare.
- Am văzut nişte Indians pe cinste. - Da!
Am uitat ce mişto este.
Mi s-a făcut pielea de găină. Încă mai e aşa.
Da!
Indians de Mardi Gras.
Te face să crezi că New Orleans... ar putea, totuşi, să scape.
- Da. - Ştiţi?
Poate că îşi va reveni.
- Da. - Aşa-i.
- Nu-i aşa, Sam? - Ai dreptate. Ştii doar.
Spune-le oamenilor cum se cheamă cântecelul care vine, frăţioare.
Următorul cântec este: "Come Down to New Orleans."
- Da! - Da!
Într-o clipă o vom vedea...
Căpitanul Comus! Mistick Krewe of Comus!
Şi se zice M-I-S-T-I-C-K.
Mulţi oameni gata un "Y" acolo, dar nu e corect.
Tocmai mi-a trecut prin cap un gând oribil
cu Căpitanul Comus a rămas blocat în lift.
Aici suntem la etajul cinci.
Mai sunt şi scările.
Dacă mai vrei să mergi la magazin...
Iată-l, Căpitanul lui Comus.
Şi pe mine m-ar adormi.
Căpitanul lui Mistick Krewe of Comus
a venit pentru a-i prezenta o invitaţie
Maiestăţii sale, Rex, să vină la balul Comus.
Mardi Gras 2006 s-a încheiat în mod oficial.
Vă rugăm să eliberaţi străzile.
N-am mai văzut niciodată aşa ceva.
Poliţia se pricepe bine la asta: la controlul mulţimii.
Sunt cei mai buni din lume.
La miezul nopţii, s-a încheiat.
Mardi Gras 2006 s-a încheiat, oficial.
Vă rugăm să eliberaţi străzile.
A fost minunat.
Mulţumesc.
Mersi.
Mardi Gras 2006 s-a încheiat, oficial.
Vă rugăm să eliberaţi străzile.
Ar trebui să plecăm.
- E rândul meu? - Deschide calea.
Mardi Gras 2006 s-a încheiat, oficial.
Mai eşti trează?
Ştii că nu dorm.
Când au plecat Larry şi băieţii?
Pe la 20:00.
A încercat să te sune, dar...
Probabil că eram în spate.
Toată ziua am avut probleme cu telefonul.
- Sunt bine? - Da.
Ai mâncat? Mai avem tocană. Pot s-o pun la foc.
O încălzesc eu. Ai făcut destule, mamă.
Ladonna, totul este bine?
- Ce vrei să spui? - Între tine şi Larry.
Totul este bine, mamă.
În regulă.
Totul este bine.
"Trist şi frumos ca New Orleans."
"Nu-mi place să-l văd descusut pe la încheieturi".
Carnavalul s-a încheiat...
Adio cărnii...
În tărâmul visurilor,
în tărâmul visurilor frumoase.
Aşa departe... Raiul pe Pământ.
I se spune New Orleans.
Să locuieşti aici e acum ca un vis,
aşa cum totul acolo este la fel... dar nu chiar,
cunoscut, totuşi străin,
nu chiar aşa cum trebuie,
dar nu poţi spune prea clar ce anume e în neregulă.
New Orleans a fost un balon de săpun
şi-a zburat până tare departe.
Dar acum s-a terminat.
Orice ar urma...
e doar un vis a ceea ce a fost pe vremuri.
Mă întreb de ce nu se mai ţine slujba de la miezul nopţii
pentru Miercurea Cenuşii.
Ne putem întoarce la 7 dimineaţa.
Nu, nu cred.
Bine, eşti gata?
Poftim.
Ce părere ai?
Cred că foile arse din "Gambit" merg foarte bine.
Ce?
Nu m-am lăsat de "iarbă" în postul Paştelui.
Dar de ce te-ai lăsat?
O să-ţi răspund altă dată.
Şi tu?
Mă gândesc să mă duc acasă o vreme.
- Acasă? - În New York.
Renunţi la New Orleans pentru postul Paştelui?
E un sacrificiu cam radical.
Nu ştiu. Poate.
Deocamdată mă gândesc că o să-mi fie foame.
Gogoşi?
Gogoşi... am mai mâncat.
Păi...
Noapte bună.
Noapte bună, Davis.
Cray?
Cray, trezeşte-te!
Ridică-te!
Vrei ca Sofia să te găsească aşa?
Adună-te.
Aminteşte-ţi că eşti ţărână din ţărână.
Mulţumesc.
Cum ai petrecut de Mardi Gras?
A fost bine.
Chiar foarte bine, de fapt.
A fost o zi frumoasă.
Am cunoscut o gagică, am stat la un spectacol
şi i-am văzut pe Indians.
- Pare o zi perfectă. - Chiar a fost.
Îmi pare rău că am pierdut-o.
- Ce formaţie? - Creole Osceola.
- Au sunat mişto? - Foarte mişto.
Nu aşa de mişto cum aţi fi fost voi, dar ca lumea.
Vine St. Joseph. Veţi ieşi la paradă.
Veţi fi cei mai tari.
Da, ai dreptate.
Dnă Williams.
Subtitrare de Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro