Din urmă în Persons Unknown:
Janet, Janet!
Ok, ce dracu' a fost aia de acolo?
Sistem Activ de Respingere.
Transmite microunde de intensitate ridicată.
De unde aţi scos voi "copil abandonat"?
Se-ntâmplă ceva mult mai important...
Mami? Unde eşti?
- Cine e? - E unul dintre ei.
Sunt ca şi voi.
"Omoară-l pe Joe şi vei fi liberă." Îl împuşc pe tipul ăsta şi sunt liberă?
Plec de aici, îmi recapăt fata...
Mami!
Nu suntem o grămadă de şobolani într-un labirint! Suntem fiinţe umane!
E bine, suntem aproape.
E bună direcţia?
Tot către nord.
Continuă să sapi.
Cu fiecare găleată pe care o scoatem suntem mai aproape.
Da, mai aproape de a pleca acasă. Tot zicem asta de o săptămână.
Tot nu înţeleg. E un câmp de microunde?
Arma neletală.
Iată!
A, să vedem...
Da.
Suntem la aproape 6 metri... 5 metri şi 84 de centimetri.
Continuă!
- Ce-i asta? - Ce dracu' e asta?
O barieră de oţel.
- Ce? - E un zid.
Ce ne facem?
Ce dracu' e asta?
Ce-i asta?
O, Doamne!
Toată lumea afară!
Hai!
Haideţi!
Grăbiţi-vă! Haideţi!
Janet!
Haide, haide, haide, haide!
Nu mă părăsi! Nu mă părăsi!
Joe, Joe, nu respirÄƒ.
Janet!
PERSONS UNKNOWN - sezonul 1, ep. 3
=ROSub-VTeamEN=
=ROVEN-SubTeam=
Trebuie să existe o cale să scăpăm din locul ăsta.
Poate că nu e.
Suntem terminaţi.
Să nu zici asta.
Hei, am pierdut o săptămână săpând tunelul ăla nenorocit.
Ca să fim afumaţi ca gândacii.
Ne-au oprit pe pământ, pe sub pământ... dacă nu cumva poţi să zbori...
Ce se-ntâmplă? Toţi o să vă daţi bătuţi, pur şi simplu?
Suntem terminaţi!
Suntem terminaţi! Suntem terminaţi!
Taci odată!
Hei, hei, hei!
Hei, opriţi-vă! De ajuns!
De ajuns!
O să scăpăm de aici împreună, bine?
Promit!
Mă voi întoarce la fata mea!
Mă voi întoarce!
Îmi pare rău. Am greşit ţipând la tine.
Poate că toţi am greşit.
Ce vrei să spui?
Am încercat din greu să evadăm.
Poate ar trebui să încercăm mai mult să NU evadăm.
Să nu evadăm.
Să ajutăm ajutoarele să ne găsească.
Să ajutăm ajutoarele, adică...
Adică un foc de semnalizare.
Un foc de semnalizare!
Da.
Un foc de semnalizare! Cu cât mai mare, cu atât mai bun!
Bine, trebuie să adunăm...
Trebuie să adunăm tot ce arde din oraşul ăsta, bine?
Bine. În regulă.
Să-i dăm drumul!
Deci, aştept la restaurantul de la metrou.
O, Doamne!
Da, e o masă cu două locuri rezervată pe numele tău.
Nu ştiu ce să zic.
Păi, spune că luai interviu celui suspectat ca şi criminal în serie...
sau vedetei din spectacolul de televiziune cu canibalism.
De fapt, mă... mă întorc la povestea mamei dispărute.
Ai spus că ai renunţat la povestea aceea.
A luat o cotitură importantă.
Mama lui Janet a abuzat de ea când era mică.
Acum, copilul lui Janet e la bunica.
Abuzul nu atrage prima pagină.
- Care-i sursa ta? - Păi, e...
Este... e complicat!
- Dar e o poveste de primă pagină. - Nu şi fără un cadavru.
Fă-mi un serviciu. Găseşte-mi mâine ceva murdar în povestea asta.
Nu pot face asta.
- Sau mâine renunţi la poveste. - Pot face asta!
Arăţi bine! Ai găsit hainele astea în camera ta?
- Da. - Şi eu.
Ştii ce-am învăţat în ultimele câteva zile?
Că exerciţiile fizice s-ar putea să nu fie o idee chiar atât de rea.
Trebuie să trăim fiecare clipă ca şi cum ar fi ultima.
Păi, asta are sens la vârsta ta.
Asta-i bună!
Paza! Alarmă, avem un pervers în pasajul cinci!
Ei, haide, şi tu! Nu te teme de un bărbat adevărat!
Am mai văzut asta.
Din păcate, pentru tine, zilele alea s-au dus.
Nu neapărat!
Hei!
Am probleme de intimitate din care, uneori, rezultă izbucniri violente inadecvate.
Terapeutul meu consideră că nu prea fac progrese.
- Te-a lovit cu un cărucior de cumpărături? - Tori e o căţea turbată.
A, trebuie să fie o grămadă de ars aici, înăuntru, nu?
Timbre şi albume şi cataloage...
Poate ar trebui să te uiţi după nişte obiecte de auto-apărare.
- Crezi că ei ne vor ataca? - Poate... Sau, poate unul dintre noi.
- Unul dintre noi? - Uită-te la ochiul meu, prietene.
În oamenii ăştia nu poţi avea încredere.
În plus, întotdeauna tipul bogat e cel înjunghiat de către vecini.
- Poate găsesc câte ceva aici. - Da.
Bună, puiule.
Ce dracu'?
- Ce se-ntâmplă? - Nimic.
Exact! Nu-i nimic acolo, decât jucării pentru copii şi cupoane de cumpărături.
Haide!
Haide, să aprindem chestia asta.
Nu se aprinde.
- Haide! - Nu se aprinde!
- De ce nu... - Careva?
- Ce este? - Doamne, ce se-ntâmplă?
- Ce nu e-n regulă cu chestiile astea? - Ce aiurea.
E ca şi cum cineva ar fi îmbibat totul cu substanţă ignifugă.
O, Doamne! Hei, hei, ia uitaţi-vă!
Elicopter?
Hei! Hei!
Aici!
Hei! Hei!
Hei! Hei! Hei!
Hei! Hei!
Da!
Hei! Hei! Hei! Adăpostiţi-vă!
Adăpostiţi-vă!
Stai, McNair, ce faci?
Ce-i asta?
Eşti bine? Eşti bine?
- Ce te doare? Ce te doare? - Sunt bine! Sunt bine.
Haide, ridică-te!
Ce-i înăuntru?
Cu grijă! Ar putea fi fierbinte.
Fierbinte?
- Ce sunt? - Cutii...
- Ce-i în a ta? - A mea e goală!
- O, ce dracu'? - La naiba!
Eu am una.
Şi eu am una.
Trei măşti de gaze.
Asta înseamnă patru dintre noi morţi.
Urăsc locul ăsta!
Ar trebui să ne alegem parteneri.
Bine...
Să presupunem că ne alegem parteneri.
Ce se-ntâmplă cu partenerul fără mască când va începe scurgerea de gaze?
Depinde de tipul de gaz şi nivelul expunerii.
Ar putea fi fatal?
Uite! Ar trebui să ţii asta.
- Pe bune? Mulţumesc! - Hei, de ce ea?
Pune-o aşa.
Am nevoie de o mască. Fata mea e singură, iar eu sunt totul pentru ea.
Povestea ta despre fata abandonată, deşi afectivă şi impresionantă...
nu e suficientă să mă mişte atât de mult ca să-ţi dau masca mea.
Cum îndrăzneşti? Asta nu-i o poveste.
Cum îndrăzneşti? Cum îndrăzneşti să crezi că eşti singura cu o rude?
Ce-ar fi fost dacă aveai tu masca şi eu nu, iar eu ţi-aş fi spus de soţia mea?
Imobilizată la pat, suferind de tumori metastatice dureroase...
depinzând de mine pentru tot ceea ce are nevoie?
Mi-ai fi dat masca ta?
DIRECTORUL DE NOAPTE ÎNCHIS
DIRECTORUL DE NOAPTE DE SERVICIU
Hei! Credeam că eşti directorul de noapte.
Am fost promovat.
- O, pe bune? Ai o mască de gaze? - Nu, domnule...
Dar... serviţi-vă cu o umbrelă gratuită!
Ce?
Atunci, căutăm prin tot oraşul chestii care ne pot proteja.
Nu suntem morţi încă.
Să mergem!
Aş vrea să ajut şi eu, dacă sunteţi de acord.
Merci!
Două lucruri, Renbe...
Unu...
nu aduce niciodată o bâtă împotriva unei arme de foc.
Şi doi...
Nu e nicio poveste legată de dispariţia lui Janet.
- Dacă nu e nicio poveste... - Ei vor să te ucid...
Dar le-am spus...
că tu scrii în colţul fiţuicii şi, de aceea, înţelegi...
cât de puţin valorează, de fapt, viaţa şi că vei asculta glasul raţiunii.
Şi-apoi, cine va prelua coloana ta?
Povestea aceea despre siamezii...
Aia e cu adevărat uimitor!
- Ai un laptop acolo? - Nu.
- Poftim? Ce-ai zis? - Nu.
Pentru mine arată ca un laptop.
Să nu mă faci să te găsesc din nou. Ai înţeles?
Hei, eşti înăuntru? Charlie!
- Trebuie să te întreb ceva! - Nu-ţi dau masca mea.
Salut!
Am avut... un vis ciudat...
Un vis?
Am adormit, dar simt pe cineva prezent...
Aşa că deschi ochii.. şi sunt iar acasă, în dormitor.
Chestia ciudată e că tu erai acolo, cu o pernă mare în mână.
Păreai că plângi.
Aşa că, ştii... te-am întrebat: "Hei, ce s-a-ntâmplat?"
Ghice ce faci după aceea?
Îmi îndeşi perna în faţă, ca şi cum încerci... încerci să mă omori.
Mă... mă zbat şi mă sufoc şi, exact când rămân fără aer...
mă trezesc cu adevărat.
Adică, de ce-aş visa că eşti un criminal?
Nu ştiu.
Îţi poţi imagina cum ar fi să...
să fii ucis prin sufocare de către cineva cunoscut?
Ştii, să-ţi simţi plămânii arzând pe... pe măsură ce rămâi fără aer...
şi încet-încet să-ţi pierzi cunoştinţa.
Hei, ăăă, vrei să-ţi încui eu uşa?
Chiar crezi că poţi găsi ceva ce te-ar salva de la un atac cu gaze?
Trebuie să încerc.
Am fost în situaţii mai grele.
Am fost paznic într-o închisoare militară în care ţineau suspecţi de terorism.
Chestiile care le-am văzut acolo...
Nici măcar nu eram credincios când am ajuns acolo...
Dar, până am plecat, am devenit pios.
Islamul m-a luminat.
Păi, mi-ar prinde bine nişte lumină acum.
Probabil m-ai putea învăţa ceva.
Probabil aş putea.
Bună?
E cineva?
Bună?
Cine-i acolo?
- Cine dracu'-i acolo-n spate? - O, nu!
Nu te mai furişa în spatele altora!
- "Furişat"? Nu m-ai auzit? - Nu.
Ce dracu' faci aici, în spate?
Găsesc comori.
N-am mai băut una din asta de când eram copil.
Se pare că ai încălcat una dintre cele zece porunci.
Să nu râvneşti la masca de gaze a vecinului tău.
Da, păi, şi tu ai încălcat una.
- Care? - Să nu fii cretin.
O, nu! Nu!
- O, nu! - Descuiaţi uşa, nenorociţilor!
N-o să fiu gazat! N-o să fiu gazat!
- Nu pot să respir! - Charlie, calmează-te odată!
Tu eşti cel care are masca.
Sunt bine! Nu e niciun semn că ar fi vreun gaz aici.
O, nu! Nu!
Ieşi afară! O să murim!
Dă-te la o parte de pe mine!
Dă-te la o parte!
Apucă aia! Apucă aia!
Ce? Bine.
Janet!
Janet?
Afară nu e gaz!
De ce?
Trebuie să fie tare confortabil să staţi acolo pe fundurile voastre grase...
în stare să umpleţi oraşul cu gaze, să ne înnebuniţi pe noi.
Crezi că e amuzant?
Poate ţi se scoală?
Ai o plăcere pentru tortură? Te-ai încins şi te-ai plictisit?
Vrei să vezi ceva cu adevărat fierbinte? Vino mai aproape de ecran.
O cameră terminată, câteva mii rămase...
Nu contează, m-am simţit bine.
Mă dor ochii, mă mănâncă pielea şi mă simt de parcă am luat foc.
Gazul acela avea un nivel înalt de toxicitate.
Ai noroc că ai ieşit din magazin când ai reuşit.
A fost oribil.
Da, a fost.
- Măcar l-aţi putut vedea. - Sunt şi gaze pe care nu le poţi vedea?
Acid azotos, metan, propan... sunt zeci de gaze invizibile cu ochiul liber.
Ce ne facem?
"Noi"? Ce grijă ai tu?
Hei, încerca să fie un sprijin.
Doar pentru că noi avem măsti de gaze, iar voi nu...
nu înseamnă că nu ne identificăm cu problemele voastre.
Sigur...
Ok, uite, n-am murit, încă. Avem chestiile astea.
Da, echipament de protecţie pentru ploi torenţiale.
Da, avem măşti de vopsit, de carnaval, căşti de construcţie şi...
- Suntem ca şi morţi. - Nu suntem morţi.
- Uite, vreau doar să zic că... - Păi, poţi să zici în altă parte!
O, bine! Regret că vorbesc deschis!
Bună?
Moira?
Poate-ar trebui să...
Unde ai învăţat să cânţi?
La Sf. Maria.
Colegiu?
Ospiciu.
Eram orfană...
iar orfelinatele de stat sunt îngrozitoare.
Oricum, plângeam tot timpul, şi m-au trimis la Sf. Maria pentru consultaţie.
Iar doctorii de acolo au fost cu adevărat buni cu mine.
A fost prima dată în viaţă când m-am simţit în siguranţă.
Dar ca să stau acolo, a trebuit să-i conving că eram nebună.
Şi, cândva, pe parcurs, cred că am ajuns să mă conving şi pe mine însămi.
Mai cântă şi altceva.
Se pare că Janet îşi caută soţul.
Şi bunica îl caută.
Depozit într-un cont din străinătate.
Pentru ce... sau cine?
Număr de telefon de legătură.
Renbe.
- Te căutam. - Iată-mă!
Ştii... soţia mea a fost grav bolnavă timp de câţiva ani...
Da, te-am auzit vorbind de cancerul ei. Regret să aud asta.
Mulţumesc.
Şi, ă...
Şi...
Şi... ajungi la un punct în care realizezi că toţi banii din lume...
nu vor fi de folos cuiva drag care suferă.
De aceea ai sufocat-o?
Ce? Stai, ce? De ce spui asta?
Am văzut la televizor, la atelierul de reparat televizoare.
Ceea ce trebuie să înţelegi este că soţia mea era grav bolnavă.
Da, toţi banii din lume nu vor fi de folos cuiva drag care suferă.
Ai spus asta. E... foarte convingător.
"Foarte convingător"?
Hei. Ştii ce? Nu te chinui!
Am găsit o găleată de îngheţată şi o lingură.
Mulţumesc.
Lichior de cireşe... favorita mea.
Cu adevărat, da.
După fiecare... absolut fiecare joc din liga de juniori...
Tata... mă ducea la o îngheţată. Lichior de cireşe.
Dulce amintire...
Nu chiar.
Ne aşezam şi luam îngheţata şi, apoi, el înşira toate greşelile mele.
Ei bine, putea fi mai rău...
Puteai să ai un tată de doi bani, care şi-a abandonat soţia gravidă...
şi nu şi-a văzut niciodată copilul.
Ca fata mea, Megan.
Aşa că, faptul că tatăl tău a fost alături de tine la acele meciuri,
e mare lucru.
Uite toate aceste...
Mami!
- Nu se poate! - Ce, Janet?
- E Megan şi mama mea. - Nu poate fi.
E imposibil.
Ştiu! Ştiu, dar este!
E Megan!
Unde te duci?
Janet stai, stai, stai.
Ce e?
- Am nevoie de mască! Dă-mi-o! - N-o face!
Vino aici!
Vino aici! Uită-te la tine!
Uită-te în oglindă! Uită-te la tine!
Uită-te ce au făcut cu tine! Uite!
Nu-i lăsa să câştige!
E-n regulă! E-n regulă! Vino aici!
E-n regulă! E bine!
- Uite ce-i, Janet s-a pierdut de tot. - Şşt! Uite-o că vine!
Pun pariu că ştiu despre cine vorbiţi.
Uite, nu ştiu ce să zic, decât că regret.
N-am mai făcut aşa ceva niciodată în viaţa mea.
Ei bine, nu e doar vina ta.
Suntem ţinuţi prizonieri de către un inamic invizibil...
care foloseşte tehnicile războiului psihologic pentru a ne răpune.
- Lucrurile se vor înrăutăţi. - O, da.
Doamne!
Trebuie să ne ajuţi! Hei!
Trebuie să ieşim!
Avem nevoie de ajutor!
Ştai aşa!
Hei!
O, nu!
Hei, nu te duci nicăieri, nenorocitule!
Dă-o jos, prietene!
Dă-o jos! Scoate-o!
Scoate-o!
Hei! Hei! Dă-i-o înapoi!
I-o dai înapoi!
O, Doamne! O, Doamne!
Nu e toxic. Gazul nu e toxic!
Deschide uşa!
Hei! Ajută-mă!
Moira!
În regulă, în regulă! Sunt cu tine! Sunt cu tine!
N-o pot scoate!
Ajut-o pe Moira!
Ok! Aici, aici!
Nu iese.
Eşti bine. Respiră!
E toată lumea bine?
Respiră! Respiră! Respiră!
Respiră adânc!
E-n regulă, relaxează-te!
Doamne ajută!
Allahu akbar.
O, frate!
Ă, uite...
Ă, cred că-ţi datorez nişte scuze.
Cred că da.
Da. Am cam înnebunit acolo.
Ai înnebunit.
Da, păi... "Fiecare face ce poate..." asta e lozinca mea dintotdeauna...
Da, păi... "Ce ţie nu-ţi place..." asta-i una dintre lozincile mele.
Asta-i interesant, având în vedere chestia cu uciderea soţiei tale.
- Crezi că ai toate răspunsurile... - Nu.
Dar ştiu când cineva minte.
Crezi că mint despre soţia mea?
Cred că eşti convins de tot ceea ce mi-ai spus. Dar nu cred că e adevărat.
Nu eşti vânzător de maşini, nu-i aşa dl. Blackham?
Nu, nu sunt.
- Unde te duci? - Să mănânc.
- Shanghai Palace? - Din nou.
- Nu putem scăpa să găsim ajutor. - Nu.
Şi nu putem chema ajutoare aici la noi, aşa că...
Ce facem?
Poate calea de ieşire este calea de mijloc.
- Ce înseamnă asta? - Înseamnă că...
Am făcut tot ce se putea.
Da, am făcut tot ce se putea până la capăt.
Nu. Calea de mijloc e să te porţi ca un rechin.
"Rechin"?
Nu-ţi arăţi sentimentele. Nu-ţi arăţi slăbiciunile.
Loveşte-ţi inamicii.
Cât timp ştii cine îţi sunt inamicii.
Cu respect din partea Shanghai Palace.
Mult noroc.
Nu.
Aici, norocul ţi-l faci singur.
Nu sunt interesat!
Robert, prietene, nici măcar nu ştii ce am.
Corect e Detectiv Gomez şi ştiu ce ai.
E confidenţial, îmi va rezolva cel mai dificil caz, mă costă o hârtie de o sută...
iar după ce pleci, va trebui să fac dezinsecţie în clădire...
Nu pot să mă exprim cu privire la problemele tale cu insectele...
dar pot rezolva cazul dispariţiei lui Janet Cooper... gratis.
Am găsit suspectul numărul unu, prietene, fostul soţ al lui Janet.
Ştii, nenorocitul care şi-a abandonat soţia gravidă?
Ştii, e o chestie nostimă... Lucrează la mai puţin de 8 km de aici.
Cooper e aici? În San Francisco?
Da. Numai că numele nu e Cooper, iar pentru tine: "cu plăcere!"
=ROSub-VTeamEN= =subtitrari-team.ro=
=ROVEN-SubTeam= rov_en@yahoo.com