ZURICH Elveţia
Helvetica a aterizat. În două minute.
Bună dimineaţa. Cum a fost zborul?
Ca un mare salon pentru nou-născuţi zburător.
Am reuşit să închid ochii cel mult zece minute.
Cine a zis că nu avem o carieră fascinantă?
Acum trebuie să iau avionul înapoi.
Am vreo şansă să capăt locuri mai bune decât la clasa economic?
Va trebui să pui problema în faţa comitetului de buget.
Îţi urez mult noroc, având în vedere că-i duminică.
Haide, Auggie. Mă voi lupta cu curenţii jet.
Oricând vrei să facem schimb de locuri, anunţă-mă.
Cineva e cam obraznic în dimineaţa asta.
Păcat. Voiam să-ţi aduc un suvenir.
Da?
Da, un Saint Bernard...
Împăiat, desigur.
Îmi amintesc, cumva, de tine.
Super. Îţi aduc aminte de un câine.
Din cauza balelor, nu-i aşa?
Da, şi sunt drăguţi, de nădejde,
iar când te simţi abătut îţi aduc băutura.
E omul meu de legătură. Urează-mi noroc.
Noroc.
Până la urmă, CIA-ul acţionează în numele nostru.
Trebuie să cerem mai multă transparenţă.
Am fost asigurată de însuşi directorul Serviciilor Clandestine,
Arthur Campbell,
că lucrurile vor sta altfel cât va fi el la conducere.
Ce probe am văzut care să arate că, într-adevăr, s-a schimbat ceva?
Ce faci?
Nu m-am putut abţine. A trebuit să mă uit.
Dă-mi-o. Dă-o.
Ai promis că nu te uiţi la David Gregory.
Mi-a menţionat numele.
Face doar zgomot, Arthur.
Nu. Pe lângă asta, e de parcă i s-ar trimite şi ei
fiecare bucăţică de hârtie.
Parcă fusesem de acord să nu vorbim despre afaceri până la prânz.
Spune-mi că ţii sub control
orice scurgeri de informaţii din divizia ta.
Voi gÄƒsi breÅŸele.
Ai Ã®ncredere Ã®n mine.
Vei profita din nou de bunăvoinţa mea,
sau trebuie să găsesc pe cineva care mă apreciază mai mult?
"Soldăţei" de pâine prăjită.
Cu un ou fiert moale...
Exact cum îţi place.
Ţi-am adus şi ziarul.
E foarte subţire.
Pentru că am distrus orice articol referitor la geopolitică.
Ai cenzurat şi pagina de sport.
Ştiu cât te enervează campionatul naţional.
I-au făcut praf, nu-i aşa?
Nu-ţi spun nimic.
Da, păi...
Am metode să-ţi scot informaţiile cu forţa.
- Serios? - Da.
- Ignoră. - Ce să ignor?
Asta.
- Încearcă să ignori. - Nu pot...
Chiar nu pot...
- Da. - Da.
Nu.
E vorba despre Annie.
Autorităţile elveţiene nu au raportat nicio victimă,
dar câţiva oameni au fost duşi de urgenţă la spital, cu răni.
Deocamdată, nicio grupare teroristă nu a revendicat incidentul.
Ne vedem în 15 minute.
Era doar un banal transfer.
Spune-mi că nu am luat-o din "Fermă" înainte să înveţe cum să se ascundă.
Eşti teafără? Bomba...
Sunt bine... cred.
Ai mai încercat vreodată să ascunzi o servietă guvernamentală din titan
cât erai pe fugă?
Te asigur... Nu-i deloc uşor.
Deci ai luat pachetul... Pe care dintre ele?
Al meu. Al nostru.
Şi ce poziţie ai?
Sunt în oraş, pe jos, mergând către turc.
El a rămas resursa noastră de urgenţă, nu?
E resursa de urgenţă, da.
Voiau o servietă.
Crezi c-ar fi timpul să-mi spui ce transport?
Încă nu am primit autorizaţia.
Spune-mi ce s-a întâmplat în timpul schimbului.
Ai stabilit contactul vizual cu omul de legătură?
- Da, cu amândoi. - Amândoi?
Se pare că brăţările portocalii şi servietele din metal
sunt la modă în Zurich, Auggie.
E cam greu să-mi dau seama cine e din echipa mea.
Eu sunt, bine? Eu sunt în echipa ta.
Sunt alături de tine până vei ajunge acasă!
Cred că m-au tras pe sfoară.
Va trebui să las pachetul undeva.
Annie...
Ăsta e protocolul când lucrurile merg prost?
Da, ăsta e protocolul, dar nu este aprobat.
Vieţile noastre se vor complica mult dacă vei fi arestată.
Annie?
Poţi ajunge la turc?
Acum nu o mai pot face.
Bine. Fă orice e nevoie.
Ce se ştie despre Annie?
Se duce la turc. Gândeşte limpede, e calmă.
Bine. Şi pachetul?
A trebuit să-l lase.
Scuzaţi-mă.
Caut un ceas Lady Elgin din '79.
Cel cu cristal de culoarea lavandei.
Cel cu cristal de culoarea lavandei...
Probabil că eşti americancă?
Da, îmi pare rău.
Mă tem că mi-e cam dor de casă.
Ce zici de cel din '57?
Îl vreau pe cel din '79.
Atunci, bine.
În apropiere este un adăpost disponibil.
- Te pot duce acolo. - Mulţumesc.
- Ce este asta? - Eu...
Probabil că am uitat-o.
Acum pantofii, te rog.
- Pantofii? - Paşaportul, orice act.
Nu-ţi mai sunt de folos.
Mă aşteaptă.
Bună, Bill.
Ken.
David.
- Să revin mai târziu? - Nu, suntem "de-ai casei".
Aşa sunt scutit de a vorbi cu fiecare, pe rând.
În regulă.
Iată ce ştim.
Poliţia federală a extras această imagine
din înregistrările camerelor cu circuit închis
chiar înainte de explozia bombei.
Semnele de pe servietă se potrivesc cu şrapnelul rezultat din explozie.
Avem suficiente date pentru o identificare vizuală?
Au găsit persoana după poza de pe paşaport.
O caută pe Gayle Beacham din Scarborough, Ontario.
A ajuns deja la turc, aşa că totul e în regulă pe planul ăsta,
dar trebuie să o scoatem din Zurich.
Şi servieta?
A fost lăsată pentru preluare.
Walker e sigură că este în siguranţă, deocamdată.
Avem veşti bune din Tel Aviv.
Agentul lor, Eyal Lavin... a scăpat şi el împreună cu pachetul.
Deci, deocamdată, nimic nu a fost compromis.
Îmi cer scuze, Bill. Am spus ceva amuzant?
- Nimic nu a fost compromis? - Da.
M-am gândit la un plan pentru evacuarea lui Walker.
Din câte înţeleg,
avem trei agenţi activi în cantonul Zurich...
Mulţumesc, Joan.
Ken va coordona operaţiunea de evacuare.
Dar Annie este subordonata mea.
Nu voi pune în pericol siguranţa agenţilor mei în misiune
prin contactul cu divizia ta.
Despre ce vorbeşti?
Ce ştim despre scurgerea de informaţii prin Liza Hearn?
Respectăm planul iniţial, cu sfinţenie, sistematic.
Îmi pare rău. Chiar e momentul potrivit?
Avem un agent care are probleme.
Chiar e momentul să ne concentrăm asupra scurgerii de informaţii?
DPD a fost compromis.
Mă întreb dacă nu te simţi prea apropiată de oamenii tăi
pentru a investiga aşa cum trebuie.
Bill va iniţia o investigaţie la nivelul întregii organizaţii
începând astăzi cu DPD.
Am înţeles cu toţii?
Absolut.
Acum te poţi ridica.
Apartamentul 503.
Prosoapele şi cearceafurile ar trebui să fie curate,
dar nu pot promite nimic.
Bine. Avem lapte?
Pentru hamburgerul cu brânză?
Mulţumeşte-te cu apă.
Bine.
Îţi voi aduce un nou paşaport imediat ce-ţi voi face unul.
Acum n-ar trebui să-mi spui că totul va fi bine?
Sunt doar agentă de legătură şi falsificatoare de acte.
- Nu sunt supervizoare. - Adică?
Nu dau speranţe false şi asigurări nefondate.
Atunci bine.
Vopseaua de păr... Ţine-o lângă faţă.
Vreau să verific culoarea.
Ce părere ai?
În caz că nu ţi se potriveşte...
- N-aş putea... - Mai bine aşa decât cu şapcă.
Eşti omul meu de legătură. Ce cauţi aici?
Aş putea să te întreb acelaşi lucru.
Nu înţeleg.
Trebuia să fie un simplu schimb într-un aeroport presupus sigur
apoi lucrurile n-au mers aşa cum trebuia.
O apuc pe calea mea, tu pe a ta. Eu mă dau la fund.
Stai puţin. Ai ajuns deja aici?
E ciudat cum se întâmplă chestiile astea.
De ce-ar folosi CIA-ul şi Mossad-ul acelaşi adăpost?
Nu ştiu. Poate din acelaşi motiv
pentru care zburăm la clasa economic în loc de clasa întâi.
Ai zburat la clasa economic, nu?
Nu pricep.
Hai, nu mai încerca să faci să pară o întâmplare.
Ce, n-ai vizitat niciodată oraşul München?
Vrei să-mi spui ce faci cu chestia aia?
Dă-mi folia aia.
E un singur pat.
E tot ce ne trebuie, păpuşă.
Gândeşte-te că ăsta e destinul.
Ne adăpostim aici câteva zile.
Lăsăm lucrurile să se liniştească
şi apoi facem lucrul pentru care ne-a fost dat să ne întâlnim.
Ce anume?
Facem schimb de serviete, desigur.
Vrei să-mi spui unde este a ta?
- Într-un loc sigur. - Ăsta e un loc sigur.
De asta se cheamă "adăpost".
- Care alt loc mai e sigur? - A devenit periculos.
A trebuit să o las undeva.
Aşa sunteţi învăţaţi voi, la CIA?
Să nu fim prinşi cu materiale compromiţătoare?
Da. Acesta e protocolul CIA.
Protocol?
Să înţeleg că Mossad-ul nu are aceeaşi procedură?
Un agent Mossad nu se desparte niciodată de "pachetul" său.
Eşti doar o birocrată, nu-i aşa?
Tot baţi toba cu protocolul,
de parcă ai sta la un birou lucrând cu hârţoage.
Nu sunt birocrată. Am mai primit misiuni.
Da? Câte?
Destule.
Ai făcut un scanner al poliţiei din chestia aia?
Da. În caz că vorbeşti doar limba "americănească",
spun că...
Ştiu. Organizaţiile de securitate elveţiene ne caută.
Măcar suntem într-o ţară aliată.
Aliată?
Un coleg al meu zace într-o închisoare de aici
de cinci ani pentru spionaj,
care nu se deosebeşte prea mult de ce facem noi acum.
Eu nu voi avea soarta lui.
Mă duc să fac un duş.
Încearcă să nu ne dai poziţia de gol cât stau eu în baie.
Nu sunt o birocrată.
Câtă secretomanie, nu?
N-ar trebui să hrăneşti porumbeii?
Înţeleg că ţi se pare amuzant.
Da.
Nu pe cât de amuzant ar fi de-ai purta un pardesiu, dar...
Mi-ai spus numele. Ai încălcat regula, Liza.
E o lege nescrisă, Arthur.
Directorul CIA şi directorul de Afaceri Publice.
Singurele nume rostite vreodată în public.
Nu e de parcă nu te poate găsi nimeni în organigramă.
Care e scopul tău?
Să mă faci să fiu concediat?
Nu crezi că exagerezi?
Dacă plec eu, va veni un alt Henry Wilcox
care va pune geamuri fumuriii şi draperii din tavan până-n podea.
Noroc bun atunci cu "transparenţa".
Mi s-a mai pus placa asta, Arthur,
cum mai aveţi nevoie de puţin timp
ca să schimbaţi, treptat, mentalitatea.
Însă nu se întâmplă nimic.
Eu sunt o tipă căreia îi place să rezolve tranşant lucrurile.
Pot să fiu şi eu aşa.
Crede-mă când îţi spun asta: versiunea mea e mai dureroasă.
Sunt cu tine?
Cred că e greu să arunci ameninţări deşarte
prefăcându-te, în acelaşi timp, că eşti un tip de treabă.
Dacă mai încalci vreo regulă, scrisă sau nescrisă,
dacă îmi mai pui vreun om în pericol, oriunde,
o să afli singură cât de "deşarte" sunt ameninţările mele.
Cu porumbeii nu-s sigur,
dar veveriţele se dau în vânt după chestia aia.
De-ai fi fost agent Mossad, unde ţi-ai fi ascuns servieta?
Stai aşa. Primesc acum datele despre el.
Bine...
Eyal Lavin.
Trei ani în Forţele Armate Israeliene,
brigada de informaţii,
apoi doi ani în Magav, în munţii Golan,
înainte să ajungă la Mossad, în 1998.
Ce este?
Ai zis că tipul ăsta a încercat să te ucidă?
Da, cu o coardă de pian. De ce?
Tipul a făcut parte cinci ani din brigada Kidon.
"Brigada durilor": asasinate, răpiri.
Schimbul ăsta nu pare să fie o misiune pentru cineva ca el.
Dar este potrivită pentru mine?
Nu văd nimic în dosarul lui.
Probabil este extenuat sau s-a apucat de băut.
Da, sau poate că a supărat pe cineva.
E genul de tip căruia îi place să supere oamenii.
"Un agent Mossad şi pachetul lui..."
Ai mai auzit vreodată ceva atât de ridicol... Doamne!
Ce?
Nimic.
Spune-mi că încerci să mă aduci acasă.
Încerc să te aduc acasă.
E posibil ca tipul ăsta să fie agent dublu?
Suntem măcar siguri că el e omul meu de legătură?
Îmi poţi trimite poza lui şi-o să încerc să-l verific.
Ţi-aş putea trimite o poză,
dar nu sunt sigură că te va ajuta cu identificarea.
Vor să ştie unde ai lăsat servieta.
Vom trimite pe cineva ca să o ia.
Pot duce misiunea până la capăt.
Nu pot să-l sufăr pe tip, dar pot realiza schimbul.
Annie, nu avem nimic cu tine.
Asta e procedura standard.
Desigur. Bine. Doamne... Ce faci?
Annie? Annie?
Ştii cât de uşor este de detectat o chestie ca asta?
Vorbeam cu cei de la Langley.
Să ghicesc. Protocolul CIA?
E un telefon cu semnal criptat.
Ce?
Cineva ştia fiecare amănunt al misiunii noastre.
Agenţia ta sau a mea a fost infiltrată.
Eu zic că e vorba despre a ta,
dar nu mă deranjează să recunosc că sunt subiectiv.
Ţie chiar îţi place să fii nesuferit, nu-i aşa?
Da.
Apropo, de cauţi cumva asta...
Eşti binevenită să mi te alături.
Vreau să detectaţi poziţia mobilului lui Walker.
Voi patru vă prezentaţi la testul poligraf.
Ştiu ultima ei poziţie cunoscută.
Vreau doar să ştiu dacă se deplasează.
Hai, Anderson. Îndrăzneşte.
Îmi pare rău. Va trebui să amânăm.
Acum.
Du-i directorului cât de repede profilul şi celelalte date strânse.
- Am înţeles. - Joan.
Vrei să ţii în lesă câinele de luptă al lui Arthur?
Încerc să restabilesc contactul cu Annie.
Lasă-mi mie informaţiile.
Ne vom asigura că se vor umple golurile.
Nu înţeleg.
E o directivă la nivel de organizaţie.
Toţi vor fi cercetaţi.
Eşti gata, şmecherule?
Nu te purta ca un copilaş.
- Păpuşă! - Ce-i?
Vino repede. E o urgenţă.
Ce e aşa de urgent că nu poate aştepta...
Mâncarea ta. Nu vrei s-o laşi să se răcească.
Miroase bine.
De-a lungul anilor am învăţat
să tratez fiecare masă de parcă ar fi ultima.
Haide, ia loc. Mănâncă.
Ce este?
O fripturică de vită cu vinete prăjite şi muguri de pin.
Şi puţin sos de unt roşu.
Totul e OK între noi?
Cum... când ai...
M-am ascuns într-un camion cu produse alimentare
ca să ies din aeroport.
Ce este?
Nu ştiu. Probabil că e de la şrapnel.
Lasă-mă să văd.
Haide, nu fi timidă.
Va trebui să o suturez. Continuă să mănânci.
- Plătesc eu. - Nu-i nevoie.
Mă ocup eu. Insist.
Dacă îi accepţi banii, cineva îţi va asculta
fiecare convorbire telefonică, tot restul vieţii tale.
Nu o asculta.
Nu are puterea să facă aşa ceva.
Eu, pe de altă parte, o am.
E directorul CIA.
Trebuie să vorbim.
Crezi că o să te iert cu preţul unei cafea duble cu lapte?
Asta crezi?
Slavă Domnului că nu eşti în misiune, ocupându-te de agenţi.
Nu ai ce-ţi trebuie pentru aşa ceva.
Cred că eşti prea emotivă.
M-ai băgat la apă, Arthur,
ca să ieşi tu basma curată cu cei patru.
Ferească sfântul să fiu şi eu ţinută la curent cu ce se întâmplă.
Încă n-am idee ce este în servieta aia nenorocită.
- Aşa e protocolul! - E o greşeală!
Cumva dau greş ca şefă a DPD?
Nu, desigur că nu.
Dacă îţi fac vreun favor cât căutăm sursa scurgerii de informaţii,
ţie, soţiei mele, o să fim daţi afară amândoi.
Să-ţi spun o chestie.
David, Ken şi Bill sunt ca Brutus. Toţi.
Abia aşteaptă o ocazie ca să te înjunghie în spate.
- Haide. - Nu este vina lor.
Aşa au fost instruiţi. Aşa am fost pregătiţi cu toţii.
Dar există aici o persoană în care poţi avea toată încrederea
şi tu faci tot ce poţi ca să o îndepărtezi.
Va rămâne cicatrice?
Clar. Dar va fi drăguţă.
Sigur.
Poţi să tatuezi ceva deasupra, dacă nu-ţi place.
- Nu eşti evreică, nu? - Nu.
Asta e bine pentru tatuaj,
dar nu prea bine dacă voi dori să te prezint mamei mele.
Ţi s-a spus ce conţine servieta ta?
Nu.
Şi nu eşti curios de ce au vrut să ne ucidă pentru ea?
Nu pot să speculez.
Mă tot gândesc la asta de când m-am urcat în avion.
Nu ştiu cum poţi fi tu atât de liniştit.
Sunt două scenarii posibile.
Primul, porţi un tub krytron care poate declanşa o bombă nucleară.
Al doilea, eşti doar un curier care plimbă şechelii de colo-colo.
Ştiind lucrul acesta, ţi-ai schimba comportamentul?
Sincer?
Da, mi-aş schimba comportamentul.
De asta nu ne spun.
Noi doi suntem doar rotiţe în mecanism.
Ţine-ţi firea, du misiunea la capăt,
lasă-i pe şefi să-şi bată capul cu chestiile mai importante.
Bine, am terminat.
Să-ţi găsim altceva de îmbrăcat.
Am căutat deja acolo. Nu e nimic de purtat.
Da, am văzut deja asta.
Da?
Ce, nu aveai de gând să-mi spui?
Piele neagră şi fotografii...
Rămâne în continuare metoda potrivită de a distruge un politician.
Mă gândeam eu că e vorba despre ceva de genul ăsta.
Cam multă sfoară pentru un singur om.
De unde ştii că este doar pentru o persoană?
Ultima oară când m-am ascuns într-un adăpost,
puteam doar să jucăm scrabble.
Scrabble merge.
Deci...
Îmi vei spune unde ai lăsat pachetul?
În aeroport, sau l-ai lăsat la turc?
Cine e turcul?
Deci aşa vrei să ne jucăm?
- Ce s-a întâmplat? - Tipul de acolo...
Cel cu salopetă, din duba companiei de electricitate.
- E duminică. - Şi n-are cizme de lucru.
Îmbracă-te repede.
Asta era ideea ta strălucită?
Să coborâm în rapel cu arsenalul sado-maso?
Nu o puteam lua pe scări.
Ai învăţat să faci asta la Fermă?
Am făcut căţărări, la Moab.
- La naiba. - Eşti bine?
- Da. - Bine. Mai întâi doamnele.
- Vrei să... - Nu. O ţin eu.
Îţi voi pune o serie de întrebări de control, bine?
Nu, nu e bine.
Voiai să auzi adevărul, nu-i aşa?
Limitează-te să răspunzi la întrebări, te rog.
Te cheamă August Anderson?
Da, dar prietenii îmi spun Auggie.
- Tu-mi poţi spune August. - "Da" sau "Nu", te rog.
Te-ai născut în Glencoe, Illinois.
- Aşa este? - Da.
Ţi-ai pierdut vederea cât luptai în Trupele Speciale din Irak.
Aşa este?
Îmi pare rău. Va trebui să fii mai precis.
- Ai fost în Tikrit? - Da.
A avut loc un incident, o explozie.
- Da. - Şi acum eşti orb.
- Nu sunt orb. - Nu eşti?
Ce spune maşinăria?
Am petrecut 12 luni la Fermă, am fost pregătit la Fort Bragg
şi am patru fraţi mai mari daţi naibii.
Crezi că nu ştiu să mint suficient de bine
încât să păcălesc chestia aia?
Eşti mulţumit de postul tău de la Suport Operaţiuni?
Da.
Ai cerut mai multe responsabilităţi în munca pe teren?
- De câteva ori. - "Da" sau "Nu".
Da.
Decizia superiorului tău, de a te ţine pe tuşă, e frustrantă?
Da, dar cred că e de înţeles.
Crezi că eşti mai deştept decât conducerea?
Nu.
Bine.
Acum, că am determinat baza de la care să pornim,
putem începe.
Fatma?
Cât mă bucur să te văd.
Eşti aici.
- Ce naiba? - Ce cauţi aici?
Am venit la întâlnirea cu tine. Ce crezi?
Scoate-mi cătuşele.
Jur că era moartă când am ajuns aici.
Tocmai mi-am dat seama că în aeroport,
înainte să explodeze grenadele, tu ţi-ai pus ochelarii de soare.
De parcă ştiai ce urma să se întâmple.
Eşti foarte paranoică, nu-i aşa?
Poţi examina cadavrul dacă nu mă crezi, bine?
A intrat deja în rigor mortis în partea toracică.
E moartă de cel puţin patru ore.
Ziarul "Chesapeake Bay". Cu ce vă pot ajuta?
La tipografie şi la biroul de corectură, vă rog.
Bună, Helvetica. Mă bucur că te-ai întors.
Îmi cer scuze. Te cunosc?
Vreau să vorbesc cu consultantul meu obişnuit.
Ofiţerul Anderson nu este disponibil momentan.
Eu voi fi omul tău de legătură suplinitor.
Numele meu este Braithwaite, Eric Braithwaite.
Om de legătură suplinitor? Nu înţeleg.
Închide telefonul, Annie.
Nu eşti de la DPD?
Sunt de la NCS. (Serviciul Naţional Clandestin)
Noi ne vom ocupa de evacuarea ta.
Schimbă omul de legătură în timpul misiunii
fără ca schimbul să se fi făcut?
Spune-mi unde te afli.
Nu ne putem baza pe căile normale de comunicaţii.
Trebuie să presupunem că totul a fost compromis.
Helvetica, vreau să-ţi reamintesc să respecţi protocolul.
Dă-mi un motiv întemeiat pentru care să am încredere în tine.
Nu contează dacă ai sau nu încredere în mine.
Întrebarea este dacă mă poţi folosi ca să duci la capăt misiunea.
Doar asta contează.
Şi-ţi va fi foarte greu să ieşi din ţară fără ăsta.
Vom recupera pachetul tău.
Vom face schimbul şi apoi va fi al tău.
Am găsit nişte haine curate în spate.
Haide, Annie... Foloseşte-mă pe mine.
Helvetica?
Vă voi suna când voi putea.
Nu mă face să regret.
Să mergem.
Crezi în conceptului "binelui general"?
Presupun că da.
Şi te consideri calificat să judeci ce înseamnă acesta?
- Unde vrei să ajungi? - Să reformulez.
Crezi că există o parte din tine
care vrea să pedepsească Agenţia pentru ceea ce ţi s-a întâmplat?
Nu-mi vine să cred.
Avem o agentă aflată cine ştie pe unde,
singură şi în pericol.
Şi fiecare clipă pe care o petrec aici flecărind cu tine
este o secundă în care nu o ajut să se întoarcă acasă.
Aşa că hai să lăsăm balivernele psihologice
şi pune-mi direct întrebările care te interesează.
Am compromis schimbul de la Zurich? Nu.
Nu asta vreau să ştiu.
Nu?
Tu eşti sursa scurgerii de informaţii prin Liza Hearn?
Poftim?
Eşti sursa Lizei Hearn?
Nu.
Acum am terminat?
Stratagema cu "ascuns la vedere".
Funcţionează până când managerul vede ceva ieşit din comun.
Şi, crede-mă, managerii din comerţ
observă mereu când ceva nu este la locul său,
oricât de neînsemnat ar fi.
Dacă vrei să recrutezi un spion,
uită de armată şi de facultăţile de elită.
Doar stai în faţa unui magazin.
Nu e în magazinul de genţi de voiaj.
Atunci unde este?
În dulapul cu lenjerie, în maşina de gheaţă?
Nu-mi inspiri prea multă încredere.
Ştiu ce fac.
O după-amiază liniştită de duminică într-un hotel pe jumătate gol.
Vreau să propun un toast pentru fericitul cuplu.
Nu-mi spune...
Ba da.
E sub mireasă.
- Ce e asta? - E tot ce ştim: Zurich.
Operaţiunea a fost compromisă de partea israeliană.
Cred că unul dintre agenţii lor a pornit pe cont propriu...
Tipul ăsta, Daniel Klein. Îl cunoşti?
Nu.
Încerc să negociez azil pentru Walker,
dar elveţienii nu au chef să facă vreun serviciu
de vreme ce le-am forţat mâna cu secretul bancar.
Mă pui la curent.
Mă scuzaţi, dle Campbell?
Am fost rugat să vă spun că sunteţi aşteptat sus.
Poate luăm cina mai încolo?
Dacă se poate?
Sigur. Doar să mă anunţi.
Incredibil.
Ai găsit singurul hotel din Zurich cu alarma de incendiu stricată.
Nu pot sta acolo toată noaptea.
La un moment dat trebuie să se ridice şi să danseze.
Hai să răsturnăm masa.
Îl vezi pe tipul cu tunsoare militară de acolo?
- Da. - E sergent de poliţie.
În afara programului. Aia e cravata lor regulamentară.
Nu ştiu cât timp mai avem până să ne vadă cineva.
Ar trebui să dansăm, nu crezi?
Ca să ne amestecăm printre ceilalţi.
În caz că întreabă cineva,
eşti fiul verişoarei Heidi din Liechtenstein.
Te pricepi la dans.
Am făcut dans sportiv când eram mic.
Nu mai spune. Şi de ce te-ai lăsat?
Concursurile erau aranjate.
Când nu m-am mai lăsat înfrânt, arbitrii au trecut la represalii.
Şi ţie nu-ţi place să te laşi înfrânt, nu-i aşa?
De asta te-au trimis într-o misiune potrivită pentru un novice?
O altă lecţie pe care am învăţat-o, păpuşă...
Nu te preface că ştii ceva despre care n-ai habar.
Eram doar curioasă.
O voi invita pe ea la dans.
- Pregăteşte-te să iei pachetul. - Bine.
Încearcă... să nu te porţi cum faci tu de obicei.
Vrei să dansăm?
Nu?
În locul de unde vin eu,
poartă ghinion ca mireasa să refuze un dans în ziua nunţii.
Regret. Aş dansa, dar...
Făceam ciclism montan în Gstaad.
Poate data viitoare.
Nu mi-ai ascultat sfatul...
E accidentată.
Pare să fie un ghips pentru picior.
De-ar fi vrut, ar fi putut...
Gusturile unor femei sunt discutabile.
Uită-te la tipul cu care tocmai s-a măritat.
Îţi poţi imagina să trăieşti o viaţă cu unul ca el?
Începe să fie nemulţumită de el.
- Da? - Da.
Pregăteşte-te să iei pachetul.
Două pentru tine, amice!
Bine, scumpule...
Cred că te-ai distrat destul.
Nu. Nici pe departe.
- Pe cine cunoşti de aici? - Am venit cu prietenul.
Fiul verişoarei Heidi.
Din Liechtenstein.
- Cine e verişoara Heidi? - Care prieten?
- Urcă, urcă! - Unde-ai dispărut?
Nu eram sigură dacă te vei întoarce.
Vrei să ştii de ce am fost trimis aici?
Pentru că am pierdut un feribot.
Însoţeam un agent la plecarea din insula Corfu...
Luam un feribot până la Atena apoi avionul până la Tel Aviv.
Pare uşor, nu-i aşa?
Doar că tipul era în toiul unui proces de custodie cu soţia.
Nu a apucat să-şi ia rămas bun de la fetiţa lui.
Şi, ştiind unde mergeam, poate că nu ar mai fi avut ocazia să o facă.
Asta e altă chestie pe care o înveţi în branşa asta.
Să faci fiecare rămas-bun să conteze.
Oricum... am pierdut feribotul.
L-am luat pe cel din ziua următoare.
Şi de asta te-au ţinut pe tuşă?
Nu am respectat protocolul.
Cu asta m-am ales fiind un tip aşa de treabă.
- Acum se facem? - Mergem spre Bern.
Mai ştiu un adăpost acolo,
apoi poate vom lua trenul către Franţa sau Italia.
Pe Riviera?
Vom sta o vreme pe plajă...
Eyal! Eyal!
Trebuie să începi să pui şi tu umărul în parteneriatul ăsta.
Aşa e corect.
Eyal, ridică-te, ridică-te!
Rămâi pe loc. Nu mişca.
Trebuie să găseşti o metodă să plecăm rapid de aici.
L-ai avut de la început şi-l foloseşti abia acum?
Mai devreme nu ne-ar fi ajutat cu nimic.
E prima oară când am deţinut în mod clar avantajul.
Langley nu vă dă aşa ceva?
Nu.
Înseamnă că sunteţi singurii americani care nu poartă armă.
Să înţeleg că voi sunteţi Walker şi Lavin.
Am fost anunţaţi de Interpol.
Se pare că aveţi de prins nişte avioane.
Auggie, veşti bune... Ai trecut testul poligraf.
Mâine dimineaţă te vei întoarce la biroul tău.
Ce chestie.
Ne vedem mâine.
Cum ţi-ai dat seama că erau de la Mossad?
După felul cum au intrat în adăpost.
În echipe sunt întotdeauna patru...
Unul pentru transport, unul pentru a găsi ţinta
şi doi pentru execuţie.
Cred că le datorezi scuze celor de la Langley.
Da, ştiu.
Şi sunt extrem de jenat de incapacitatea lor
de a ne evacua.
Faptul că noi doi mai suntem în viaţă e o ruşine naţională.
Mai ales tu.
Stai aşa. M-ai lăsat să cred că CIA-ul este de vină
deşi ştiai că nu este aşa?
Cum am zis, orice pentru a duce misiunea la final.
Suntem doar rotiţe în mecanism, nu?
Crezi că ar trebui s-o facem?
Stai, cum le vom distinge?
Fetiţa Powerpuff?
Mi l-a dat nepoţica mea ca să-mi poarte noroc.
Niciodată nu l-am mai supus unor asemenea încercări.
Poate ne vedem pe Riviera, data viitoare.
Nu ştiu.
Plajele din Israel sunt mult mai frumoase.
- Serios? - N-ai auzit, păpuşă?
Orice e mai bun în Israel.
Eşti treaz?
Acum, da.
Pot să te întreb ceva?
Când mi-ai spus, mai devreme, despre situaţia din Zurich,
ai făcut-o în calitate de şef sau de soţ?
Sincer, nu ştiu.
Există vreun răspuns corect la întrebarea asta?
Nici eu nu ştiu.
Bun venit acasă, Annie.
Te-aş fi luat personal de la aeroport dacă mai aveam permis de conducere.
Sau o maşină.
Sună-mă după ce faci schimbul.
Aveţi bagaje la cală, dnă Abramowitz?
Nu, doar geanta de mână.
Bani de taxi, pentru orice eventualitate.
Bună treabă, Helvetica.
Subtitrare de Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro