Din episoadele anterioare...
De ce am migrenele astea?
Când MacPherson a intrat în mintea ta,
e posibil să fi lăsat ceva în urma lui.
Paris, 1899.
Fiica mea, Christina, a fost ucisă.
H.G. Wells a fost repusă în funcţia de agent al Depozitului.
Mulţumesc, dle.
Şi indiferent cât bine a făcut pentru noi, n-o să am niciodată încredere în ea.
Cineva a găsit Depozitul pierdut.
Mereu s-a crezut că e undeva lângă Alexandria.
Depozitul 2 e iar online.
Aşa că trebuie să găsim Depozitul 2 şi să-l oprim.
H.G., ghici cine a salvat ziua.
Myka.
- Myka, haide. - Pete?
- Hai, ridică-te. Trebuie să plecăm. - Pete, unde sunt?
Egipt, Depozitul 2 şi avem probleme mari.
- Un cucui mare. - Ştiu, am unul la fel.
- Ce e sunetul ăla? - E nisipul.
Nu, scuze, nu aia. E întregul deşert Sahara.
Locul ăsta se umple cu nisip, Myka. S-a dus locul prin care-am intrat.
Nu ştiu, când H.G. şi-a luat tălpăşiţa, probabil a declanşat o chestie pentru auto-conservare,
ceva ce protejează artifactele.
H.G., ne-a jucat pe degete! M-a jucat pe degete!
- Rău de tot. - O s-o omor.
O s-o omor!
- Myka. - Ce?
Înţeleg treaba cu furia, dar ai putea, te rog, s-o canalizezi în a găsi o cale de ieşire?
Bine, bine.
Da, Depozitul nostru, e o uşă în spate,
în Depozitul nostru, aşa că trebuie să fie şi aici una.
- Bingo! - Corect.
- Pete, uite, o trapă! - Ce?
Da!
- Myka, ai găsit o trapă. - Da!
O trapă!
La 300 m înălţime, nu e aşa bine, dar...
n-ar fi acolo dacă n-ar fi o cale de a ajunge la ea.
- Corect. - Corect?
Hai sÄƒ ne uitÄƒm de ceva.
Minunile egiptene nesfârşite.
- Corect. - Găseşte-o.
Da!
Mai caută prin rafturi, da?
Trebuie să fie... ceva.
Nu ştiu, o scară magică sau o catapultă sau ceva.
Hai.
Probabil e doar un covor, Pete!
- Şi mişcă, zboară. - Dumnezeule.
Pete, mă uit la cele zece cărţi originale ale lui Platon.
- E vreun capitol despre zbor? - Nu din câte mi-aduc aminte.
Ce zici de... un şarpe încolăcit pe un baston?
- Ăla nu e un simbol medical? - E probabil toiagul lui Asclepius.
Probabil e un fel de dispozitiv de vindecare.
Da, sigur putem folosi asta.
Sau nu. Mă scuzi, dle.
Pete! Pete, aici!
Da?
Aripile astea probabil au fost create de Dedal.
- A fost tatăl lui... - Icar. Chiar şi eu ştiu aia.
- Întoarce-te. - Ce, de ce eu?
- Tu eşti cea care mănâncă ca o pasăre. - Nu te apropia de soare, da?
Miros.
Chestiile astea de fapt atrag vântul.
Da, îşi produc propria ascensiune.
Sfinte Sisoe!
Îţi imaginezi să te uiţi la un joc Browns aşa?
Da, pun pariu că la asta se gândea Dedal.
Sus. Pete, sus.
- Trapa! - Da.
Bine, nimereşte-o.
Bine, stai. Eşti gata?
Da, da.
Du-te!
S-a blocat.
Forţeaz-o rău.
Serios? Într-un aşa moment?
Îmi pare rău.
- Ce? - Hai!
Pete, auzi aia? E Farnsworth-ul.
Cred că merge iar.
Înseamnă că suntem destul de sus. Buzunarul din spate.
Ce? Bine. Da.
Nu mai râde!
Bine, bine.
Bine.
- Artie. - Bună.
Myka, ascultă, H.G. e răufăcătoarea.
- Ştim! - Pete, bine, sunteţi împreună.
Da, mereu am crezut că vom muri aşa.
Artie, Valda e mort.
- Depozitul 2 se umple cu nisip. - Artie, îmi pare rău.
Spune-i lui Kelly c-o iubesc. Spune-i...
- Închideţi ochii. - Închideţi ochii?
Ăsta e ultimul lucru pe care ni-l spune?
M-am gândit că va fi puţin mai plin de-nţeles.
- Nici nu şi-a luat adio. - Ştiu.
Myka, ţine-te.
Pete, închide ochii!
Nu pot să văd.
Bine.
Aripile lui Dedal. Bună alegere.
Nu daţi din aripi. Ieşiţi.
Venim. Ţine-te.
Trebuie să mă laşi să le păstrez.
Da, pentru că au mers aşa bine pentru Icar.
Artie, cine eşti, Ierusalim Jones?
Ce? Abia am cumpărat astea.
Cum ne-ai găsit?
Am localizat coordonatele Farnsworth-ului.
Bine c-a-nceput să meargă iar.
Da, sunt făcute să meargă în subteran,
dar când am pierdut semnalul, mi-am dat seama că H.G. l-a bruiat.
Ştiam că aveţi probleme. Când am ajuns aici am resetat frecvenţa.
A fost floare la ureche.
- În sfârşit, H.G. e răufăcătoarea. - Ştim!
Judecând după buna pregătire, e evident că H.G. Wells
plănuia asta de mult... adică foarte mult timp.
A spart contul Depozitului să-i finanţeze pe studenţi.
Da şi cumva a descoperit locaţia Depozitului 2 chiar înainte de a fi turnată-n bronz.
MacPherson ştia asta cumva?
Da, dar avea nevoie de agenţi experimentaţi să ajungă acolo.
- Evident voia un artifact, dar care? - Locul e plin de nisip, Artie.
O să ne ia luni de zile să săpăm.
Artie, există un inventar al Depozitului 2?
Da.
Un timp, am avut o legătură cognitivă cu Depozitul 2.
O mare parte din inventar a fost descărcată în mintea mea.
- Bun hard disk. - Îl poţi accesa?
Pot încerca. Dispare.
Spune-mi repede ce vă amintiţi de ultima poziţia a lui H.G.
Eu şi Myka eram în birou încercând să vedem unde se potriveşte cheia, da?
Apoi H.G. a fugit să vadă dacă poate opri sfera.
A mers în centru.
Poţi descrie zona în care se afla ultima dată?
Erau vase. Erau multe oale de lut şi vase.
Cum îşi poate da seama ce lipseşte? E aşa bună?
Da.
Presupun că Depozitul 2 are un sistem de inventariere ca al nostru.
Fiecare obiect e etichetat cu o hieroglifă a lui Anubis.
Dacă Anubis stă, atunci obiectul e în locul potrivit.
Dacă Anubis fuge...
Suportul de suliţe. Una lipseşte.
Suportul de suliţe. Lipseşte o suliţă, e etichetată cumva?
Da, dispare.
Nu-ţi pot spune. Imaginea nu mai e.
- Nu. - Artie, e un progres, nu?
- Nu ştim unde e, dar... - Paris.
Încă urmăresc accesarea de fonduri a lui H.G. Tocmai a cumpărat un bilet de la Cairo la de Gaulle.
De ce Paris?
Când Pete şi Myka erau în 1961, H.G. mi-a spus că fiica sa a fost ucisă în Paris.
- Bun, deci se-ntoarce la locul crimei. - Sau acolo e îngropată Christina.
- Poate suliţa are proprietăţi de înviere. - Vreau s-o aducă pe fiica sa înapoi?
Nu ştiu de suliţe, dar vă spun că învierea e periculoasă şi mereu cu un preţ.
- Da, uită-te la Mickey Rourke. - Deci...
Bine, Pete, Myka, mergeţi la Paris.
Claudia, încearcă să afli unde e înmormântată Christina.
Eu o să cercetez suliţele. Dnă Frederic...
Veţi fi doar dna Frederic.
E Kelly. Te superi?
Sigur, Pete, doar avem timp.
Kelly, bună. Tocmai voiam să te sun.
Ce s-a întâmplat?
Acum două zile am avut o conversaţie vagă despre mutatul împreună şi apoi...
ai dispărut.
Kelly, îmi pare rău.
Probabil mă crezi cel mai mare ticălos din lume.
Am trecut de la aia la a mă întreba dacă ar trebui să sun la spitale.
Nu, nu. Sunt bine.
E o poveste lungă. A trebuit să fac o călătorie de afaceri neaşteptată.
Pete!
Kelly, avem multe de discutat.
Pete, dacă nu vrei să ne mai vedem e...
Nu, Kelly, eu... îmi face plăcere să te văd.
Bine, eşti cel mai fericit loc al meu de pe pământ.
- Vorbeşti serios? - O ştiu în sufletul meu.
Mai am o călătorie de făcut şi apoi sunt al tău complet.
- Cum te întorci. - În clipa în care mă întorc.
Şi, Kelly... te iubesc.
Bun, am spus-o. Da, am spus-o şi primul.
Hai, fă mişto de mine.
Mă bucur că ai găsit pe cineva, Pete.
Meriţi.
Acum chiar mă simt ca o fată.
Ridică-ţi fusta pentru că avem un răufăcător de prins.
WAREHOUSE 13 Sezonul 2 Episodul 12
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Mulţumiri www.addic7ed.com
- Stai aşa, Pointer Sister. - Scuze, scuze.
Mă gândeam că mânuirea unei suliţe antice
ar declanşa o noţiune, dar...
Scuze că te-ntrerup cât mânuieşti o suliţă veche, dar am găsit mormântul Christinei.
Bun. Îi anunţi pe Pete şi pe Myka?
Le-am dat mesaj. O să aterizeze la de Gaulle curând.
Bine.
Artie, pot vorbi cu tine de ceva?
O să mă facă să mă simt bătrân şi inconfortabil?
Nu de data asta.
Bine, zi.
Când dr. Vanessa încerca s-o salveze pe dna Frederic,
ea...
mi-a zis ceva ce m-a speriat.
Când părea că dna F. va muri, a spus că ar trebui să fiu gata.
Şi vrei să ştii pentru ce?
De fapt nu.
Sunt sigură că nu-s gata.
Ştiu că mă poate lua valul, Artie,
dar nu pot cumpăra nici măcar un dozator de vin în statul ăsta aşa că, orice ai plănuit pentru mine...
Respiră.
Poţi face ce vrei.
Tu-ţi controlezi destinul.
- Dar a zis... - Nu, nu s-a hotărât nimic,
nici nu se va hotărî fără consimţirea ta.
- Promiţi? - Din toată inima.
Vei trăi viaţa pe care o vrei şi-o să mă asigur de asta.
Mulţumesc.
Voila, monsieur.
După Claudia, Cimetiere du Rennes ar trebui să fie după colţ.
H.G. probabil deja a fost aici.
Bun, prima dată, să-i fie ruşine.
- Apoi, o pun jos pe ticăloasă. - Îmi place când vorbeşti murdar.
Ce? Unde e cimitirul?
Trebuie să fie aici. Asta e adresa.
Bună, mă scuzaţi.
Vorbiţi engleza?
Căutăm "Cimitirul du Ron."
Cimetiere du Rennes a fost mutat acum mulţi ani.
Unde?
Ce mai e?
Dacă planul lui H.G. era să-şi învieze fiica,
atunci trebuia să aranjeze păstrarea rămăşiţelor, nu?
Înseamnă că există o proprietate.
Proprietăţile au avocaţi.
Avocat francez.
Dle Sempe, vă mulţumesc că faceţi plimbarea asta cu mine.
Dacă vreţi să vedeţi locul de odihnă al Christinei Wells, vă pot da adresa.
- N-aveţi nevoie de mine. - Dar am.
Nu vreau să-mpuşc oameni în Paris.
Ca avocat al meu, îmi poţi da accesul complet.
- Acces complet? Nu-nţeleg. - Nu trebuie să-nţelegeţi.
Trebuie să semnaţi ce trebuie semnat.
Apoi?
Apoi poate vă las să trăiţi.
Verifică fata. Eu caut avocatul.
- E gol. Nu e. - E în stare de şoc.
Dacă H.G. a împuşcat-o cu aceeaşi armă pe care a folosit-o asupra noastră...
Atunci deja a venit şi-a plecat.
Pete.
Uite.
Mă bucur că s-a avut grijă după specificaţiile mele.
Am semnat hârtiile. Poţi face ce vrei aici.
Acum pot pleca?
Imediat.
Nu fii nepoliticos.
Scoate-ţi pantofii şi calcă aici, te rog.
Madame, vă rog, sunt un simplu avocat.
Nici măcar unul bun.
Acum ar fi bine.
Ce e?
Smoală primordială din lacul Pitch în Trinidad.
N-am timp să explic ce face.
Oricum nu m-ai crede.
- Sunt blocat aici. - N-ai idee.
Ajută-mă!
Ajută-mă.
Nu!
Dacă pui apă în el, se transformă într-o groapă de smoală.
Nu te-mpotrivi, omule.
Asta au făcut mamuţii lânoşi.
Pete, H.G. a fugit pe acolo.
Mon dieu.
Ce naiba e?
Monsieur Sempe, te superi dacă aştepţi afară?
Aş fi fericit.
Locul ăsta e ca un labirint. Nu mai e.
- Pete, te superi dacă... - Ce?
Să te uiţi dacă Christina...
Da, e moartă.
- Încă e foarte moartă. - Bine.
- Pete. - Da?
H.G. nici n-a avut suliţa cu ea.
Da, dar nici nu ştim cum merge.
Nu, ceva...
e-n neregulă.
A luat ceva, ceva lipseşte.
Mânerul.
Eşti sigură că era un mâner?
- Da, iar celălalt e acolo. - Arată-mi.
Bine, dacă nu-l vezi, capetele sunt ascuţite, ca săgeţile.
- Am mai văzut forma aia. - Unde?
Nu ştiu ce e, dar nu mi-o pot scoate din cap.
Uite.
MacPherson probabil a lăsat o imagine a sa neatent prin perlă.
Bun, stai, stai. Hai să ne uităm la formă din diferite unghiuri.
- Ce a zis Myka, că are capetele ascuţite... - Ca săgeţile.
- Da, ca săgeţile. - Ca săgeţile.
Acum...
Asta sugerează...
Dnă Frederic, vedeţi...
Ce să văd?
- Nu e o suliţă. E... - Tridentul Minoic.
Deci e un lucru rău?
Ce e Tridentul Minoic?
O armă de distrugere-n masă.
Prima armă de distrugere-n masă.
Bine, stai. Tridentul Minoic a fost prima armă de distrugere-n masă?
Tridentul a fost primul artifact închis
de Alexandru cel Mare în ceea ce a devenit Depozitul 1.
În secolul al XV-lea î.Hr., civilizaţia minoică a fost distrusă
de o erupţie vulcanică catastrofală.
Ştiu. E Vulcanul Thera, care a format insula Santorini.
Erupţia Therei s-a crezut a fi cauzată de trident, care atunci când e înfipt în pământ,
de trei ori, cauzează o fisură în suprafaţa pământului.
Dacă e făcută în locul potrivit, ar putea produce o erupţie vulcanică.
Pe asta şi-a bazat Platon istoria Atlantisului?
Da. Poseidon avea un trident.
Am jucat rolul lui în clasa a cincea, cu o furcă şi o togă.
L-am bătut pe Ralph Brunskie. Tipul avea o voce ca Jennifer Tilly.
- Eu sunt Poseidon. - Îmi pare foarte rău.
Que sera.
Peter...
Tridentul e real.
Ăsta e unul din motivele pentru care romanii au venit în Egipt.
Cezar voia puterea aia.
Aşa se explică de ce tridentul are două părţi.
H.G. a găsit o parte în anii 1800
şi l-a ascuns în coşciugul fiicei sale.
MacPherson a scos-o din bronz ca să găsească Depozitul 2
şi cealaltă jumătate a tridentului.
De asta l-a ucis. Voia să ne spună.
Da, întrebarea e:
Acum că are ambele părţi, ce plănuieşte să facă cu ele?
Cineva rău tocmai a cumpărat un bilet de avion.
Spre?
Casper/Natrona International, Wyoming.
- E la două ore de aici. - Întoarceţi-vă acum.
MacPherson aduna artifacte ca să le vândă cui dădea mai mult.
- Crezi că H.G. face acelaşi lucru? - Să sperăm că da.
Alternativa ar putea fi neplăcută.
Bine lucrat. Te-ai descurcat bine, Harvey.
E mai puţin de lins acum, dar promit să-ţi fac viaţa mult mai uşoară.
Când am văzut asta, m-am gândit la tine.
Pete.
Superbă.
Uite, Harvey.
A şi gravat-o cu rasa ta preferată.
Să-i trimitem o fotografie cu noi folosind-o.
Se pare că lucrurile sunt în regulă între mine şi Kelly.
De ce-ai spune asta?
Mi-a trimis fotografii...
cu ea şi un căţeluş.
Uite, îi pudrează nasul.
Uită-te la căţeluş.
E oficial. Sunt fată.
Ai avut presentimente legat de H.G., nu?
Nu, nu chiar.
Doamne, nu ştii să minţi.
Ce?
Am încredere în instinctele tale, Mykes.
Suntem parteneri, o echipă.
Da, am pus echipa în pericol pentru că am crezut că ştiu mai bine decât ceilalţi.
Trebuie să uiţi asta.
Bun, nu aveam cum să ştim că...
Nu, toţi aveaţi dubii în afară de mine.
H.G. are un avantaj imens, Myka.
E dispusă să mintă, să fure, să ucidă să pună mâna pe ce vrea, noi nu.
De data asta sunt de partea noastră.
De partea ta.
Lattimer.
Bun, ai aterizat. Urăsc căsuţele vocale.
Bună, dnă cu-cu. Tocmai vorbeam de tine.
Ce, suni să ne jucăm sau să facem un târg?
- Mă tem că nu, dragul meu. - Hai.
O nebună ca tine cred că are o listă de dorinţe.
Ce zici de terapie cu electroşocuri, să scoatem nebunia din tine?
Urmăreşte telefonul lui Pete.
- Deja am făcut-o. - V-am urmărit ambele telefoane
de cum aţi ajuns la Paris, în caz că...
Odată ce-i prind semnalul, îi pot da de urmă cu asta.
Cu ce? Ce e aia?
Arată-mi... Te joci cu chestii în aripa Farnsworth?
Sunt impresionată, aţi ţinut aşa pasul cu mine.
Nu chiar să mă prindeţi, dar eu sunt eu.
- Hai, fă-te confortabilă. - Nu-ţi face griji.
Mi-am închis toate conturile şi mi-am acoperit urmele.
Acum suni să te lauzi sau ţi-e dor să fii iar turnată-n bronz?
Pentru că putem face să se-ntâmple.
Pentru un tip care sărută aşa mediocru, m-am gândit că măcar ai minte.
Da, ai un gust de bătrână aşa cum eşti, aşa că ţie la fel, bunicuţo.
Ce vrei?
Doar să-ţi sugerez să vezi ce e cu Kelly acum.
- Pete, nu... - Las-o naiba în pace.
- N-are a face cu asta. - N-am făcut nimic.
Dar tu i-ai trimis un cadou drăguţ. Sunt sigură că-i place la nebunie.
Trebuie s-ajungem la Kelly.
Nu, nu, doar încearcă să ne distragă atenţia.
Artie, nu pot sta aici, trebuie să plec.
Bine, ai grijă.
- Am găsit-o. - Unde e?
- Wyoming, şi nu departe, dar... - Ce?
Nu stă pe loc, se mişcă.
Pare a fi I-26, se-ndreaptă spre Bryson Reservoir.
Bryson, Bryson Reservoir.
Bryson, Bryson, e-n mijlocul lui nicăieri.
Adică, nu e nicio oprire turistică în drumul spre...
Yellowstone.
A plecat într-o excursie să vadă America?
- Nu se poate. - Nu cred că...
Nu crezi ce? Nu poate fi ce?
Craterul vulcanic Yellowstone.
Artie.
Am o hartă aici. Nu asta, asta.
O hartă de hazarde seismice a celor şase supervulcani cunoscuţi din lume,
şi cel mai puternic se crede a fi craterul vulcanic Yellowstone, care e sub...
e sub Wyoming, Idaho, şi Montana.
Glumeşti? Oamenii merg acolo în vacanţă.
Dacă H.G. ar înfige tridentul acolo...
ar crea o reacţie în lanţ de proporţii colosale.
Milioane ar muri pe loc, dar e o problemă mult mai mare.
Mai mare decât moartea a milioane?
Ultimul supervulcan care a erupt acum 75.000 de ani,
a declanşat o eră glaciară. Doar 6.000 de oameni au supravieţuit.
Claudia, asigură-i spatele lui Pete.
Noi mergem la Yellowstone.
Ea ia o maşină. Noi luăm un elicopter.
O s-ajungem acolo înaintea ei. Hai, hai.
Da.
E cam cool.
- Noroc. - Da.
- Ajungem acolo la timp? - Trebuie.
Kelly, eşti aici?
Kelly?
Te aşteptam.
Dumnezeule.
M-ai speriat de moarte. Credeam...
Kelly, stai! Aşteaptă!
Încetează!
Exact asta intenţionez să fac, să-ncetez.
Trebuie să fie un artifact.
Nici eu nu pot enerva aşa rău femeile.
- Stai pe loc. - Kelly, cineva-ţi face ceva,
şi eu nu ştiu ce, dar ai încredere în mine, te rog.
- Te iubesc, Pete. - Scumpo.
Scumpo, şi eu te iubesc.
Şi de asta trebuie să te ucid.
Serios? Serios? Nu!
Dă-mi aia.
Pete. Ce faci?
Kelly, ţi-ai revenit?
Ce se-ntâmplă? Dă-mi drumul!
Trebuie să fie cuţitul.
Ţi-a dat cuţitul Lorenei Bobbitt?
Mi-e aşa sete.
Hai, scumpo. Hai.
Doamne, vreau apă.
- Te simţi bine? - Nu, dă-mi apă.
Bine, stai, mă-ntorc imediat.
Dumnezeule.
Mă adormi?
O să facem asta pe calea uşoară.
Artie, ceva e-n neregulă. Pete nu răspunde la telefon.
Nu-şi face griji, Claudia e cu el.
Trebuie să fie cam pe aici.
Camera de magmă e mai mare aici.
- Chiar aici? - Da.
Bine.
- Pentru ce e aia? - E un senzor de căldură subteran.
Ajunge la peste 3000 de metri sub pământ şi...
Bine, temperatura e atronomică aici.
Dacă vine, aici vine.
Uite-o.
Nu sunt surprinsă că m-aţi găsit.
Mă nedumereşte faptul că voi credeţi că puteţi face ceva îm privinţa asta.
Şi ce ai putea vrea de ai făcut atâta drum?
Ce, bani? Putere? Ce?
- Nimic! - Nimic?
Cum adică nimic?
- Evident ştii ce ţii în mână. - Nu putem face o-nţelegere pe asta.
Intenţionez să-l folosesc chiar aici, chiar acum.
Bună, Kelly. Ce faci?
Claudia, nu poţi fi aici. Am de lucru.
Kelly, stai puţin.
- Ce faci acolo? - Îl tai în bucăţele pe Pete.
- Corect. De ce? - Pentru că-l iubesc.
E un mod frumos de a i-o arăta, dar...
Claudia, dacă nu te dai la o parte, va trebui să te ucid.
- Aş prefera să-mi dai mie securea. - Bine atunci.
Trebuie să fie ceva aici. Ţi-a trimis cineva securea?
- Dă-mi drumul! - Ce e nou aici, Kel?
Pudriera!
Bună, antichitate. De unde-i apărut?
Pete mi-a trimis-o.
Stai puţin, Pete. Cam am mâinile ocupate aici.
L...L.A.B.
Laborator? Nu.
Iniţiale. Bine, Lonny? Lindsay?
Larry? Lizzie?
Lizzie. Lizzie Borden!
Lizzie Borden a luat securea, l-a lovit pe tatăl ei de 40 de ori.
Când aproape şi-a terminat treaba, a lovit-o şi pe mama ei de 41 de ori.
Dumnezeule. Ce se-ntâmplă?
De ce e Pete legat de masa mea?
Claudia, ce se-ntâmplă?
- E-n ordine. - Cineva, nu-ţi pot spune cine,
ţi-a dat pudriera lui Lizzie Borden.
Lizzie Andrew Borden. Am făcut o lucrare pe ea.
Se pare că dacă-ţi numeşti fiica Andrew, ea te taie în bucăţi.
- Ce surpriză. - Am încercat să-l omor pe Pete.
Nu, e-n regulă.
De ce-aş face asta?
Dacă te uiţi în pudrieră, probabil te face să ucizi lucrul pe care-l iubeşti.
Poate Lizzie a făcut-o până la urmă.
Despre ce vorbeşti?
Nu, scumpo.
Scumpo, e-n regulă, da?
Înseamnă că mă iubeşti.
Opreşte-te.
Pentru că, adevărul e că...
Opreşte-te!
Am încercat să te ucid.
Stai, Kelly. Kelly, Kelly, e-n regulă.
Las-o puţin.
Las-o să-şi revină.
Stai, nu-nţeleg.
De ce ai ucide milioane de oameni nevinovaţi?
Nevinovaţi? Deschide ochii, Myka.
Te-ai uitat la lumea în care trăieşti?
Deci pentru că ţi-ai pierdut fiica, pentru că eşti furioasă...
Nu, nu-ndrăzni.
Poate că a-nceput cu moartea Christinei, dar nu e vorba de asta.
Da, am fost proastă să cred că, dacă fac o călătorie în timp,
lucrurile ar fi altfel, ar fi apărut o utopie,
dar a trecut mai mult de un secol şi lucrurile s-au înrăutăţit.
Separarea dintre bogaţi şi săraci, lăcomie şi foamete, război şi violenţă, ură,
toate au înflorit necontrolate.
Într-adevăr, oamenii au găsit alte moduri de a se ucide
ce erau de negândit în zilele mele, chiar şi de scriitorii de ficţiune.
Dar milioane de oameni luptă împotriva asta zi de zi.
Planeta are nevoie de odihnă după tot ce i-aţi făcut.
Are nevoie de-o şansă de a se recupera.
Doamne, intenţionezi să începi o nouă Eră Glaciară.
Singurul mod de a salva lumea e să distrug paraziţii care o mănâncă de vie.
În mod normal nu fac asta.
Şi-o să-ţi doreşti să n-o fi făcut-o.
Artie?
Artie, ce e?
- Artie, ce e? - Veşmântul corsican?
Mă tem că da.
Artie, ce se-ntâmplă?
Veşmântul aparţinea fraţilor corsicani.
Gemeni. Când unul era rănit, celălalt simţea asta.
Tu ţi-ai făcut asta.
- Unde l-ai găsit, la Veneţia? - Fort Lauderdale.
Desigur.
Myka!
De trei ori.
N-o lăsa s-o facă de trei ori.
Nu o s-o las.
N-aş face asta.
Myka, vorbeşte cu ea.
Şi ce, acum judeci întreaga planetă?
Cum rămâne cu milioanele de mame care-şi vor pierde fiicele
cum ai pierdut-o şi tu pe Christina?
E drept?
Asta nu e o lume pentru copii.
- Nu crezi asta. - Ba da.
Uită-te la mine.
Nu!
Myka, sunt două.
Te minţi singură. N-ai vrut asta niciodată.
Dacă voiai să ne ucizi pe mine şi pe Pete, ai fi făcut-o la Depozitul 2 sau în Paris.
Şi pe Artie, l-ai fi lăsat să moară în Rusia, dar n-ai făcut-o.
Voiam s-aveţi încredere în mine.
Nu, voiai să te oprim.
Voiai să te urmăm şi să te oprim.
De asta l-ai sunat pe Pete de dimineaţă.
Gândeşte-te, Helena.
Eşti aşa îndurerată şi furioasă, dar e o parte, ştiu,
e o mică parte a sufletului tău care ştie că e asta e greşit,
şi partea aia încă există şi vrea să iasă la suprafaţă.
Da.
Aia e partea care refuză să ucidă oamenii care te pot opri.
Nu!
Stai departe de mine.
Bine.
Dacă greşesc, ucide-mă.
Fă-o! Ucide-mă acum.
Oricum vom muri, nu? Ce contează?
Trage. Acum.
Omoară-mă. Dar nu aşa.
Nu ca o laşă.
Vreau să te uiţi în ochii mei şi să-mi iei viaţa.
Hai.
Fă-o. Fă-o!
Dacă n-o s-o pui pe H.G. Wells înapoi în Sectorul de Bronz,
unde va merge, într-un loc ciudat de care nu ştim?
Cu cât ştii mai puţine, cu atât îţi vei putea face mai bine slujba.
Nu sună bine.
Amândoi aţi făcut o treabă excelentă recuperând artifactul
şi prevenind un dezastru mondial.
Desigur, asta e directiva esenţială a agenţilor Depozitului.
H.G. Wells a fost o oponentă formidabilă.
Ne-a păcălit pe toţi.
Nu şi pe Artie.
Din fericire, tot nu ştiu să trag cu o armă adevărată.
O să mori în fiecare an? Pentru că devine plictisitor.
O să mor până o să dureze, sau nu.
Doare când ridic din umeri.
Da, pariez că arătând cu degetul la mine va fi...
Hei, copile.
Plănuiesc să-ţi fac viaţa un iad mult timp.
- Pot să te îmbrăţişez? - Poate mai târziu săptămâna asta.
Bine.
Pui lucrurile deoparte pentru un adăpost?
Plec.
Bine, uite.
Îmi pare rău.
Am fost foarte ocupat la muncă, dar am găsit nişte oase în gunoi azi
şi sunt foarte...
Ştiu, ştiu.
Voiam să-ţi spun...
De fapt nu lucrez la un Depozit al Fiscului.
Nu zău.
Bine, ascultă-mă, da?
Regula zice că pot spune doar unei persoane, unei persoane foarte importante...
Nu, n-o face.
Nu sunt eu aia, Pete.
Aşa că, te rog, nu-mi spune.
Nu vreau să am o viaţă complicată.
Complic... nu e aşa complicată.
Kelly, e mai simplu decât pare.
Pudriera lui Lizzie Borden te face să ucizi persoana pe care-o iubeşti, cum şi-a ucis ea tatăl.
Tu mă iubeşti şi eu te iubesc. E simplu.
Doar că viaţa ta e plină de exaltare, pericol,
nebunie pur şi simplu şi e tot ce nu vreau.
Sunt şi zile liniştite.
La revedere, Pete.
Ai grijă.
Bună.
Ce se-ntâmplă?
Încercam... să găsesc moduri de a-mi simplifica viaţa
şi totul se rezumă la trei cuvinte.
"Dă-ţi demisia, Pete."
Patru cuvinte. Nu număram şi "Pete."
Atunci ce?
Nu ştiu, s-o recâştig pe Kelly.
Să-ncerc să trăiesc o viaţă normală.
Ce?
Dacă voiai să faci asta, ai fi plecat deja.
Doar pentru că asta a mers la H.G. nu...
Asta e viaţa potrivită ţie.
Este.
Te-ai născut pentru asta.
Şi te pricepi foarte, foarte bine la asta.
Aşa e.
Ai nevoie de Depozitul ăsta şi Depozitul 13 are nevoie de tine.
Nu poţi renunţa.
Da.
Bine, mă duc la Artie.
Vii?
Pete, eu... vin imediat.
Bine.
Înţeleg că voiai să mă vezi.
Da.
Îi dai asta lui Artie, te rog?
Myka.
Nu te poţi învinovăţi.
I s-ar fi întâmplat oricăruia dintre noi.
Dar n-a fost aşa. Mi s-a întâmplat mie.
Ai făcut-o să renunţe. Ne-ai salvat pe toţi.
N-ar fi trebuit să se ajungă acolo.
Am pus întreaga lume în pericol.
Nici nu mă pot gândi la asta.
Ştiu că nu pot... nu-mi mai pot asuma riscul ăsta din nou.
Şi nici tu.
"Artie, mi se frânge sufletul să scriu asta.
Amândoi ştim că Depozitul e locul în care mă simt cea mai fericită.
M-am gândit mult la asta şi nu pot rămâne aici.
Dacă o fac, o să mă pun mereu la-ndoială până uit de mine.
Te rog, iartă-mă, dar trebuie să plec.
Pete, tu eşti fratele mai mare pe care nu l-am avut.
Mi-aş dori să fiu puternică ca tine.
Ştiu că mă-ncrunt la tine şi te pocnesc mereu, dar o să te iubesc totdeauna.
Te rog să ai grijă.
Leena, tu eşti singura mamă pe care o au.
Ai grijă de ei şi asigură-te că Artie mănâncă cum trebuie.
Claudia, ai grijă de Pete şi de Artie.
Să recunoaştem, tu eşti adevărata adultă din grupul ăsta.
Mi-aş dori să fiu acolo să te văd cum vei fi femeia uimitoare care ai devenit.
Vă iubesc pe toţi, Myka."
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro