"Întrebare: când vi s-a întâmplat ultima oară"
"ca o femeie necunoscută să se dezbrace în faţa voastră,"
"să vă arate o pată mare şi roşie de pe spate şi să vă întrebe:"
""ce naiba e chestia asta ?""
Ce spui, Mark ?
Ştii că ţi-ai dorit întotdeauna ...aşa ceva.
"Dacă sunteţi o persoană normală, sper că răspunsul este..."niciodată"."
"Dar dacă sunteţi doctor..."
"Răspunsul probabil că este: "cu vreo cinci minute în urmă"."
Nu, mulţumesc.
O să iau eu aparatul de vafe.
Poftim ? Nu te-am văzut în viaţa mea mâncând o vafă.
Aş mânca dacă aş avea aparat de vafe.
Callie, să ştii că nu luăm cu noi în Malawi aparatul de vafe
şi n-o să fie de folos nimănui prăfuindu-se trei ani în vreo magazie.
"Oamenii se aşteaptă ca doctorii să aibă toate răspunsurile."
Felicitări ! Ai câştigat un aparat de vafe !
- Şi o presă franceză de cafea. - Alo ! Nu mai da lucrurile mele.
Cred că ar trebui să refuz presa franceză.
"Adevărul este că ne place să credem"
"că avem toate răspunsurile."
Fundaţia "Art & Lesley Phillips"
ne cere să îndeplinim mai multe condiţii decât ne cer alţii,
dar cercetarea bolii Alzheimer este obiectul lor principal de activitate.
Dacă pui mâna pe bursa asta,
- ...va fi de ajuns cât să începem. - Văd că ţi-ai făcut temele.
Sunt o elevă exemplară. Genul de care ai nevoie
când începi un studiu clinic.
- Ce se întâmplă cu voi ? - Nimic.
Pentru că Richard i-a dat milionul lui Hunt, şi nu mie.
- ...vă purtaţi rece una cu cealaltă ? - Nu ne purtăm rece. Totul e în regulă.
Dacă simţi nevoia de solidaritate, eu pot să lipsesc cu plăcere
de la exerciţiul lui Owen Hunt de atestare pe traumatisme.
- Du-te. Ia-ţi atestatul. - Bine.
"Pe scurt... Doctorii sunt atotştiutori..."
"Până când apare ceva care ne aminteşte că nu suntem."
Am nevoie să mă ajute cineva
cu organizarea exerciţiului de traumatisme, ca să meargă uns.
Vei primi atestarea
- ...şi vei avea o zi uşoară. - E un exerciţiu. E deja o zi uşoară.
Dr Hunt, o să am nevoie de dr Yang.
datorită recomandării drului Yang, aş zice că e pacientul ei.
Bine. Ce trebuie să fac ?
Am nevoie de cineva care să-l monitorizeze
- ...cât timp mă duc eu să iau plămânii. - Trebuie să mă descurc singură ?
Nu. Dr McQueen de la specializarea la cardiologie
va fi şi el acolo, în cazul în care ai nevoie de ceva.
Şi am reuşit, în fine, s-o conving şi pe fiica lui Roy
să vină la spital.
- Deci să ştii că va apărea şi ea. - Bine.
O să te descurci.
- Va fi tot o zi uşoară. - Ştiu.
Am ajuns prea devreme ? Am făcut eforturi să nu ajung.
Nu e de bun augur.
Am făcut asta şi cu Bailey, când eram stagiari.
Îngrijim pe rând un manechin, ne ducem devreme la masă,
după care ne întoarcem la muncă. E penibil.
Un avion charter a aterizat de urgenţă şi a lovit un autocar.
Numărul victimelor este ridicat. E nevoie să repet ? Mişcarea !
Avem cam 30 de victime la locul accidentului, unele în stare critică.
Sunt multe traumatisme provocate de lovirea de obiecte contondente.
De-abia aşteptam să mergem devreme la masă...
Va fi o zi nasoală.
"Traducerea şi adaptarea: ploi78, zanduka & BMC"
Sincronizare DVDRip: Ovidiu - Timişoara
Sunteţi la exerciţiul de atestare. Vom lucra în echipe de câte patru.
Fiecare echipă se va ocupa de câte nouă răniţi.
Vă veţi trata pacienţii folosind doar ce puteţi căra
cu mâinile din această ambulanţă.
Elicopterul e pe drum pentru evacuarea de urgenţă.
Dacă reuşiţi să vă duceţi pacientul la elicopter, primiţi atestarea.
Sunteţi gata ? Începeţi !
- Dr Grey. - Christy Cornell, 28 de ani.
S-a prezentat pentru o gluteoplastie.
E tare micuţă... Nu prea cred că ai material de lifting.
Cam asta e şi ideea, dr Grey.
Îmi cer scuze. Am fost...
Îmi cer scuze.
Christy nu a venit la noi pentru un lifting. E aici pentru un implant gluteal.
Da. În fine, o să am şi eu nişte cărniţă pe buculiţă.
Programul ăsta îţi permite să-ţi faci o idee
cum vei arăta după implant.
Aş putea să văd cum ar arăta
- ...un pic mai mare ? - Sigur că da.
Un pic mai mult ?
Şi mai mult ?
Gata. Ăsta e. Ăsta e fundul meu.
Haide, c-a fost amuzantă.
Orice glumă care începe cu un animal intrând într-un bar
nu e deloc amuzantă din punct de vedere ştiinţific.
Fă-mi pe plac, dr Yang.
Trebuie să-mi ţin mintea ocupată.
Nu ştiu dacă sunt mai emoţionat că primesc plămâni noi
sau că îmi voi vedea fiica.
Nu te mai gândi că primeşti plămâni noi.
Gândeşte-te că scapi de plămânii cei vechi şi rablagiţi.
Sau nu te mai gândi la nimic. Uşurel, Roy.
Respiră adânc. E mai bine ?
- Corinne ? - Roy...
Ce-ai mai făcut ?
Săptămâna asta sau în ultimii 20 de ani ?
Îmi pare rău. Am fost sarcastică.
Nu, sarcasmul e bun.
Îmi place sarcasmul. L-ai moştenit de la mine.
Roy ?
- Aduceţi defibrilatorul ! - Nu mai respiră !
Fibrilaţii ventriculare ! Chemaţi cardiologia !
Nu eşti tu doctorul ? Fă ceva !
Ce...ce se întâmplă ?
Tatăl tău prezintă semne de cor pulmonale,
iar inima lui este suprasolicitată.
Poftim ? Nu înţeleg.
Credeam că plămânii sunt problema.
Plămânii îi supun inima la un efort adiţional.
Dr Altman aduce chiar acum plămânii cei noi.
O voi suna şi o voi informa în legătură cu situaţia.
Ce situaţie ? Ce se întâmplă ?
Prezintă insuficienţă cardiacă.
Vătămările par să fie grave, aşa că...
Există posibilitatea... să aibă nevoie de una nouă.
O nouă ce ? O inimă nouă ?
Ştii ceva ? Ocupă-te tu de el.
Eu mă duc să o sun pe dr Altman şi să-l aduc pe dr McQueen.
Dr Bailey, ai un moment liber ?
Doar dacă vrei să-mi spui ceva care e mai important
- ...decât autopsia la care mă duc acum. - Discutabil.
O să dăm o petrecere de rămas bun pentru Torres şi Robbins,
diseară, în camera de recreere a doctorilor.
Sună grozav. Am o zi plină astăzi,
- ...dar o să încerc să trec şi eu. - Problema e că Altman s-a oferit
să se ducă ea să aducă prăjiturile, dar a plecat să aducă plămânii.
Mă gândeam că, dacă tot eşti apropiată de ambele sărbătorite...
Mă rogi cumva să-mi rup nişte timp
din ziua mea şi aşa foarte ocupată ca să mă duc la cofetărie ?
Sau poate preferi
să dau o fugă până acasă şi să fac eu nişte prăjituri ?
Nu. Sigur că nu. Te invitam doar.
Mark.
Vreau să vorbesc cu tine despre Christy Cornell.
Despre fundul ei.
Bine.
Dar mai întâi trebuie să vorbesc eu cu tine despre nişte prăjituri.
Callie.
Ia uite ce de chestii grozave mi-au făcut copiii de la pediatrie.
Vor să fac poze cu cadourile lor în Africa.
E nemaipomenit.
Ai fi surprinsă să afli cât de des vei avea nevoie
de o faţă făcută din macaroane lipite pe o farfurie de carton.
Serios, e mult mai folositoare decât faşa,
- ...pastilele antimalarice, antibioticele. - Eşti încântătoare în dimineaţa asta.
Vrei să vorbim despre ceva anume ?
Nu. Nu, sunt doar...
Nu.
Torres, Robbins.
Am crezut că sunteţi deja la jumătatea drumului către Malawi.
Am avut de semnat nişte documentaţie de ultim moment.
În plus de asta, le promisesem copiilor că îmi iau la revedere de la ei.
Frumos. Munca voastră acolo
va aduce un renume bun spitalului nostru.
Sigur...
Am fost surprins să aflu că am de înlocuit doi
îndrumători excepţionali, în loc de doar unul.
Dar asta e problema Şefului.
Nimeni nu vrea să audă problemele Şefului.
Dar să ştii, Torres, că e păcat.
Aveam... Aveam planuri mari pentru tine.
Foarte mari.
Irigaţi şi aspiraţi.
Mulţumesc. Pensă, vă rog.
Dr McQueen, am neapărată nevoie să îl examinaţi pe Roy Henley.
Mi s-a spus că prezintă cor pulmonale
- ...şi insuficienţă circulatorie. - Da, domnule. Aşa este.
I-ai administrat dopamină, milrinonă şi oxid nitric ?
Da.
Condiţia lui e stabilă. Critică, dar stabilă.
Ce ai face pentru un pacient cu funcţie cardiacă redusă,
hipotensiune, tahicardie sinusală şi acidoză metabolică ?
Aş introduce un balon intraaortic de contrapulsaţie.
Exact. O să vin când pot, dr Yang.
Dar nu mi se pare că ai avea nevoie de mine.
Mulţumesc. Irigaţi şi aspiraţi, vă rog.
Tu eşti dr Bailey, nu ?
Eu sunt dr Stanley, şefa departamentului de patologie.
Ea trebuie să fie...
Mary Portman, 30 de ani, insuficienţă organică multiplă, cauze necunoscute.
S-a prezentat pentru o operaţie simplă de reversare a colostomiei
- ...şi nu s-a mai trezit niciodată. - Bun.
Se pare că e momentul să punem osul la treabă.
Am o listă cu posibile cauze pe care aş vrea să le verific pe parcurs.
Există o ordine clară în care ne facem treaba aici,
aşa că vom examina ce este de examinat, de acord ? Bine.
Conform acestui cartonaş, omul are pupila dreaptă dilatată,
o dislocaţie atlanto-occipitală, fractură de pelvis,
o serioasă rană abdominală deschisă... Dumnezeule !
...o rană urâtă la piept şi şapte coaste rupte.
- Tipul ăsta e varză ! - Sau e mort.
Aşa e... Da ! Trec la altul.
Cristina ? De cât timp eşti aici ?
Nu de mult. Aveam nevoie de nişte aer curat.
Şi ce-ţi face pacientul ?
E bine. E foarte bine. Câteva complicaţii,
dar mă descurc.
- Eşti sigură că te simţi bine ? - Da.
E răcoare aici.
El e. Trebuie să...
- Trebuie să mă duc la el. - Bine...
Cristina.
Eşti în stare să faci asta.
Bine. Mulţumesc.
Grey.
Felicitări. Ai primit atestatul.
Acum poţi merge înăuntru s-o ajuţi pe Cristina ?
De ce are nevoie ? M-a cerut pe mine ?
Meredith... Te rog.
- Bine. - Mulţumesc.
- Salut. - Ce cauţi aici ?
- Owen m-a trimis. - N-am nevoie de dădacă.
Am venit doar să te ajut. Care e situaţia ?
A intrat în şoc cardiogenic,
aşa că inserez balonul intraaortic de contrapulsaţie
şi sper să nu mai fie alte complicaţii până se întoarce Teddy.
Deci suntem atente la hemoliză, embolism gazos,
învineţirea piciorului din cauza ischemiei periferice...
Ştii, dacă vrei să faci ceva, fiica sa e sus la cardiologie
şi trebuie pusă la curent.
Bine.
Echipa albastră, daţi raportul !
Am sosit la locul accidentului unde am găsit nouă victime.
Am identificat trei de prioritate maximă,
ce necesitau evacuare imediată. Patru erau de prioritate 2,
putând fi evacuaţi mai târziu. Unul era de prioritate 3,
iar ultimul, din păcate... era decedat la locul accidentului.
Bună treabă, Kepner !
Dar mie mi se pare că acum ai doi pacienţi decedaţi.
Poftim ?!
În vreme ce tăiaţi frunză la câini, aşteptând sosirea elicopterului,
neţinând sub supraveghere permanentă leziunea pacientului,
acesta s-a ales cu o sângerare femurală, a sângerat de moarte
şi acum, din păcate, e mort.
Sângerarea femurală nu era pe cartonaş.
Zău ? Acum este.
Nu, nu... Staţi ! Nu e corect.
Pacienţii nu mor din senin.
Ţi se pare că e aşa când nu le mai acorzi atenţie.
E bine de ţinut minte ! Echipa roşie, daţi-i drumul !
"Erau nouă, dar tipul de acolo era mort când am ajuns noi..."
Regret nespus, oameni buni !
"Cei de acolo erau de prioritate 3."
"I-am etichetat pe cei de aici ca fiind de prioritate 2."
Grozav !
Vorbeşte-mi despre pansamentele acestor doi.
"Cei de prioritate maximă..."
Exact. Rezervarea e pe numele Stanley. Jennifer Stanley.
Patru persoane pentru ora 20:00.
N-are nicio logică.
De ce ar vrea opt oameni să ia cina la ora 16:00 ?
Dr Stanley, cheagurile ar putea indica un embolism pulmonar.
- Vreau să vorbesc cu şeful tău. - Dr Stanley !
- Ce s-a-ntâmplat ? - Întrebam de aceste cheaguri de sânge.
N-ar fi fost posibil ca un embolism pulmonar să-i fi cauzat moartea ?
Alea sunt cheaguri postmortem, dr Bailey. E absolut firesc. Bună ziua !
Da, s-a făcut o greşeală cu rezervarea mea pentru cină.
"Planuri mari"...
Ştii ceva ? Nu-mi pasă.
Eu însămi am planuri mari, măreţe planuri africane.
Da, aşa e.
Da. Nu vreau să cultiv cartilagii într-un laborator.
Voi construi oase pornind de la zero.
Voi găsi eu o cale de a crea articulaţii rezistente, din diamante mânjite cu sânge.
Voi face membre artificiale din fildeş de elefant.
Sunt destul de sigur că aşa ceva
nu va fi văzut cu ochi buni de către comunitatea internaţională.
Şi ce dacă ? Ştiinţa nu înseamnă legarea de prietenii.
Elicopterul trebuie să ajungă aici în curând.
Au trecut trei ore. Doar câteva minute mai durează.
Nu-i aşa, dr Hunt ? Nu-i aşa că elicopterul va sosi din clipă-n clipă ?
Drăguţă pelerină de ploaie, Karev.
N-ar trebui să te preocupe mai mult ca pacientul să rămână uscat ?
Da, dar el e manechin, eu sunt om, aşa că...
Ştii, un pacient uscat are mai puţine şanse să moară de hipotermie sau şoc.
Ia şi meditează la asta.
Alex, nu poţi încălca regulile în felul ăsta !
E o folosire neautorizată a unui sac de gunoi.
Ne vei crea probleme cu atestarea noastră.
Trebuie să te calmezi. Ce e cu crisparea asta ?
De aia nu ai prieteni.
Bine, de aia ai un singur prieten.
Dă-mi-l înapoi ! Ai înnebunit ?
Poftim, micuţule.
Ai scăpat de hipotermie !
Atenţie, toată lumea ! Toţi pacienţii echipei verzi sunt morţi.
Au rămas numai echipele roşie şi albastră.
Vedeţi vreun elicopter ?
Puneţi osul la treabă, învăţaţi ceva !
"Puneţi osul la treabă" ?
O să-i scalpeze.
Suntem în "Apocalipsa acum" şi vom fi scalpaţi.
Uite acolo... Vezi ce face ea ?
Nu sunt tâmpită, dar nu înţeleg.
Dacă Altman nu face rost de o nouă inimă
înseamnă că s-a zis cu transplantul de plămân ?
Sunt mai mulţi factori.
Nu sunt sigură, dar o să aflu şi vă spun mai târziu.
- Bine. Ce se aude cu inima ? - Nu sunt sigură.
Dr Altman o să ne sune să ne dea de ştire.
- Bine. Când îl pot vedea ? - Trebuie să mă consult cu dr Yang.
Eşti un adevărat izvor de informaţii.
Îmi pare rău. Cazul tatălui dv e nou pentru mine,
- iar dr Yang e... - I-am spus pe nume.
M-am hotărât pe drum să fac asta,
căci nu l-am văzut de 20 de ani
şi vreau să dau vina pe el pentru asta.
Chiar îl învinovăţesc pentru asta.
Doar că...
el chiar a încercat.
La început s-a străduit să fie tatăl meu,
dar eu nu l-am putut ierta că a părăsit-o pe mama,
şi apoi nu s-a mai străduit.
Şi...
Am gemeni. Au trei ani.
Habar n-am dacă ştie asta.
Nu i-am spus niciodată.
Când am intrat la el
i-am spus pe nume.
I-am spus tatălui meu Roy.
Şi...
aş vrea să nu fie ăsta ultimul cuvânt pe care-l aude de la mine.
Te rog.
Fiica lui trebuie să stea de vorbă cu tine.
Are prea multe întrebări la care eu nu pot să-i răspund.
De ce nu încerci să-i citeşti fişa ?
Cristina, dacă vrei să rămâi supărată pe mine, n-am nimic împotrivă, dar nu...
Ştii ce ? N-avem timp de aşa ceva acum, pentru că sunt puţin cam ocupată.
Fir-ar să fie !
Trece-l pe aparatul de ventilaţie mecanică.
Ar trebui să-l ţină în viaţă până mă întorc eu cu plămânii.
Există o şansă ca odată ce-l deschidem,
problema de la inimă să dispară dacă nu mai are tensiunea mărită.
Teddy zice că trebuie să-l punem pe aparatul de ventilaţie mecanică.
- Tu ce crezi că fac ? - S-ar zice că se ocupă Cristina de asta.
Grey...
- Cum se descurcă ? - Se descurcă grozav...
Bine, bine.
La intestine se vede o anastomoză vindecată frumos,
fără vreun semn de infecţie, inflamare sau necroză.
Cred că deocamdată putem să ne oprim aici şi să mergem să luăm prânzul.
- Ce zici ? - Prânzul ? Trebuie să verificăm
glandele suprarenale şi rinichii.
- Dacă a fost ceva de la tiroidă ? - Nu-ţi face griji.
Rinichii ăia nu pleacă nicăieri.
Da, ştiu asta,
dar modificările patologice microscopice
sunt mai greu de interpretat
odată ce organele încep să se descompună.
Nu vom lipsi decât 45 de minute. Vor rezista.
Totuşi, nu cred că se cade...
Bine, dr Bailey, ne vedem peste 45 de minute.
Nu ştiu.
- Sunt ciocolatii, cu stropi. - De unde le-ai luat ?
De la magazinul din apropiere.
Nu sărbătorim apropiata naştere a unei asistente
care nu a putut să-şi ţină hainele pe ea, Grey.
Torres şi Robbins merită ceva mai bun decât nişte porcării de doi bani.
Ştii ce, eu nu sunt fata cu comisioanele. Sunt un doctor cu o pacientă
care e pe cale să facă o greşeală de mărimea unui fund uriaş.
Nu eşti măsură să judeci tu asta.
Cineva trebuie s-o spună. Singurul motiv pentru care o femeie
îşi face aşa ceva este ca să impresioneze un bărbat.
Începe cu un fund uriaş,
şi apoi renunţă la prieteni,
se mută cu el înainte să fie pregătită
şi dacă nu e atentă se trezeşte la 26 de ani în postura de mamă vitregă
a fiicei lui însărcinate pe el nici măcar nu ştia c-o are.
Apoi, se va trezi singură, cu părul vopsit într-o nouă culoare.
Şi e destul de dificil să-ţi îngrijeşti părul
când eşti internată la psihiatrie.
La psihiatrie ?
Se mai întâmplă.
Grozav. Eşti aici. Unde să mă duc să stau supărată ?
E loc destul. Şi eu tot asta fac. Ia loc, te rog.
Ce s-a întâmplat ?
Toată dimineaţa am fost jos, la morgă,
încercând să stabilesc cauza morţii lui Mary Portman,
care a supravieţuit atacului lui Gary Clark
ca să moară dintr-o operaţie de rutină.
E foarte important pentru mine şi pentru soţul lui Mary
să găsesc un răspuns azi.
Dar ştii ce e important pentru medicul legist care face autopsia ?
Rezervarea la restaurant pentru diseară şi pauza de prânz,
practic, mâncarea. Asta e important pentru acest legist.
- Te-ai răcorit ? - Nu chiar.
Ce-i cu toate astea ?
Încercam să scriu eseul pentru candidatura la bursă.
De ce doar încercai ?
Cu cât afli mai multe despre Alzheimer,
cu atât eşti mai demoralizat.
Şi când te uiţi la cazurile cu instalare timpurie a bolii,
aşa cum a avut Ellis Grey, e şi mai rău.
O femeie din Anglia de 32 de ani nu-şi mai recunoaşte fetiţa de 3 ani.
E înfiorător.
Legistul acesta mai mestecă şi gumă în timp ce lucrează.
Dumnezeule ! Dezgustător !
Mulţumesc.
Christy !
- Da. - Dr Grey se teme
că vrei să te operezi din altă cauză,
ca să-i faci pe plac cuiva care preferă...
...un corp mai robust.
Dr Grey, sper să nu mă înţelegi greşit, dar chiar şi prin halat
se vede că ai un fund nemaipomenit.
Şi cu un astfel de fund, pun pariu că ştii cum e
să găseşti perechea perfectă de blugi, care să te facă să te simţi
de parcă ai fi cea mai sexy femeie care şi-a pus vreodată pantaloni.
Şi te invidiez, pentru că eu n-am trăit asta niciodată.
Orice pereche de pantaloni atârnă pe mine
dacă nu-mi fac cumpărăturile de la raionul de bărbaţi.
Şi am încercat să mă îngraş, dr Grey.
La mine, grăsimea se pune pe braţe şi pe sâni,
şi atunci nu pot să port nici rochiile largi,
singurele pe care pot să le port, pentru că blugii nu îmi vin.
Aşa că, dr Grey, o să-mi pun un fund mare, rotund şi obraznic
şi poţi să fii sigură că fac asta doar pentru mine.
Şi, crede-mă, abia aştept.
Eşti foarte drăguţă.
Toţi pacienţii echipei roşii au murit, a mai rămas doar echipa albastră.
Ia exemplu de la Karev. Asta înseamnă să fii descurcăreţ.
Ai muncit ceva, Avery, dar incizia e prea mare.
- Ai lezat arterele tiroidiene superioare. - Doar am...
- Treci la următorul ! - Fir-ar să fie !
- Îl aud. Aud elicopterul. - Ce faci ?
- Îl aud ! - Trezeşte-te !
Nu ai cum să auzi elicopterul, în primul rând pentru că e imaginar
şi în al doilea rând pentru că elicopterul imaginar nu o să vină !
Hunt vrea să vedem cum e să fim înfrânţi, încearcă să ne predea
o lecţie de rahat, că în traume nu există dreptate.
N-o să terminăm decât când o să spună el că toate manechinele astea sunt moarte.
- Să vă fie clar ! - Nu-i adevărat !
Nu-i aşa !
- Dă-o naibii ! Eu plec. - Poftim ?
Jackson !
- Avery, unde te duci ? - Fir-ar !
Avery, treci înapoi.
- Nu ! - Nu ?
Nu, domnule.
Cam asta ar fi. O închidem şi încheiem ziua.
Nu luăm o probă din creier ?
Ba da, peste vreo două săptămâni, după ce se mai întăreşte
- ...în formol. - Dar putem deschide şi creierul proaspăt.
Da, dar e posibil să se desfacă în bucăţi ca o budincă.
Dacă nu vrei să-ţi asumi riscul ăsta, îl pui în formol
- ...şi aştepţi două săptămâni. - Nu vreau să te învăţ să-ţi faci meseria
Ba exact asta încerci să faci,
şi mă străduiesc foarte tare să nu o iau în nume personal.
Asta fac eu toată ziua, zi de zi.
Crezi că am picat când am dat la medicină ?
Asta crezi tu despre noi, că alegem să fim medici legişti
pentru că nu am reuşit să ajungem chirurgi ?
Autopsia a fost neconcludentă, dr Bailey
şi, crede-mă, nici mie nu-mi place asta.
- E stabil ? - E în stare critică.
Trebuie să-i verific tot timpul echilibrul acido-bazic,
dar e destul de stabil deocamdată.
Foarte bine. Lasă-mă să mă ocup eu de el
- şi du-te să vorbeşti cu fiica lui. - Nu, du-te tu.
Spune-i că tensiunea e în creştere
- Trebuie să audă asta de la tine. - Şi el trebuie să stea sub observaţie.
- Pot să am eu grijă de el. - Nu are nevoie să îi spun eu.
Nu vrea decât să se asigure că ştiu că îi e frică,
şi nu pot să aud asta acum, pentru că mi-e destul de frică şi aşa.
Mi-a fost frică atunci când a intrat în colaps,
mi-e frică şi acum când e stabil.
Mi-e frică şi când traversez holul de la intrare.
- Mi-e frică tot timpul. - Lasă-mă să te ajut.
- N-ai cum. Tu nu poţi să mă ajuţi. - Dr Altman ajunge în 30 de minute.
Trebuie să-l ducem în sala de operaţii.
Dr Grey poate să te ajute cu asta.
Cristina...
Drum bun !
O petrecere de rămas bun ! Dragii de voi !
Asta-i petrecere ?
Avem o zi încărcată.
Da, sigur...
Nu sunt în spitalul acesta decât de pe vremea rezidenţiatului.
Dar...
dacă lumea e prea ocupată să-şi rămas bun de la mine,
asta e, e ocupată.
Callie...
Nu poţi să dai vina pe ei, Torres.
Ne pleacă doi îndrumători.
O să fim şi mai ocupaţi în următoarea perioadă.
Mă bucur că v-aţi făcut timp, Şefule,
cu toate problemele dvs administrative şi cu planurile măreţe...
Care erau acelea mai exact ?
De ce să-mi irosesc ideile mele bune ?
E doar supărat. Se joacă cu nervii tăi.
N-o să ştiu niciodată, nu ?
Vă mulţumesc din suflet amândurora.
Eu trebuie să termin de împachetat, aşa că am plecat.
- Mult noroc ! - Arată-le ce poţi !
Eu nu vreau să mă duc acasă încă.
Vrei să vezi cum o s-o înzestrăm pe o femeie cu un fund imens ?
Sigur că da.
Domnule !
Aţi spus acum câteva ore că elicopterul trebuie să sosească
şi încă n-a ajuns. Nu că m-aş plânge, dar unde e ?
Plouă destul de rău. Probabil l-a prins grindina.
Nu !
Nu ! Ştiu ce scrie pe cartonul acela. Scrie că are tamponadă cardiacă
asociată cu hipotensiune şi bradicardie, dar nu e posibil,
pentru că i-am făcut deja pericardiocenteză şi l-am umflat cu perfuzii.
Are dreptate. Ce să fac ? Să
Karev !
Ia-l de picioare. Pe pacient !
Hai odată !
- Super ! - Ce naiba faceţi ?
- Ambulanţa nu era în scenariu. - Nu faceţi decât să inventaţi,
ceea ce pot să fac şi eu. Eu spun că este în scenariu.
Nu încap nouă pacienţi într-o ambulanţă, dar doi intră foarte bine.
Mi-or fi murit mie azi şapte pacienţi,
dar aceştia doi n-o să moară ! Pentru că o să-i pun în această ambulanţă
şi o să-i duc la spitalul acesta care e chiar aici !
Gata !
Kepner, ambulanţa a fost implicată în accident
- ...şi nu mai porneşte. - Are cheile în contact, ia să vedem.
Se pare că e o ambulanţă pe cinste !
A reuşit să străbată unde elicopterul n-a putut.
Acum mişcaţi-vă ! Sau dau peste voi !
Să mergem !
Pacient neidentificat, cu traume multiple la piept şi la membre.
Hipotensiv, chiar şi după două pungi mari de perfuzii
pe care i le-am administrat la locul accidentului.
Gata, Kepner. Ajunge !
Trebuie făcute analizele complete şi posibil şi o toracotomie.
Suspectez că are o hemoragie internă la nivelul pieptului.
Vrei să-i spui odată că am câştigat, că altfel nu se opreşte.
- Dar nu e un concurs. - Karev !
- Sună la chirurgie şi vezi să aibă o sală. - Imediat.
Bine, fie. Echipa albastră a câştigat.
- Echipa albastră a câştigat ? - Da, aţi câştigat.
O să trăiască încă 40 de ani şi o să aibă 15 nepoţi. Eşti mulţumită ?
- Echipa albastră a câştigat ! - Da !
Da !
Bună !
Ia citeşte aici.
"Boala Alzheimer este gravă. Ar trebui să-i găsim un leac."
După 12 ore de muncă.
Dr Stanley refuză să deschidă creierul lui Mary
înainte să-l lase la întărit în formol două săptămâni.
Te rog să mă laşi să trec peste cuvântul ei.
Nu pot. Are dreptate.
Nici ea, nici eu nu putem să grăbim procesul.
Nu asta trebuia să spui.
Miranda, ştiu că pentru tine a însemnat mult să pierzi această pacientă,
dar trebuie să renunţi.
Trebuie să mă duc să-i spun soţului lui Mary
că nu ştiu de ce a murit soţia lui, că nu pot să răspund
la singura întrebare pe care are să mi-o pună.
Şi nu pot să răspund la întrebarea aceasta
pentru că medicina, ştiinţa, m-au trădat.
Asta mă afectează. Asta nu pot să accept.
Şi să nu îndrăzneşti să-mi spui tu mie să renunţ.
Nu eu sunt cea care nu poate să nu se gândească
că soţia lui ar putea avea Alzheimer nici măcar cât să scrie un nenorocit de eseu.
N-ar trebui să ai grijă de pacient ?
Este în sală, gata de operaţie.
- ...Şi acum o să vorbeşti cu mine. - Te rog, coboară înapoi.
Cristina.
Cum de tu eşti bine ?
Cum de tu chiar n-ai nimic ?
Eu sunt terminată,
sunt moartă, sunt făcută praf,
şi tu te fâţâi pe aici bine mersi şi mă dădăceşti
ca şi cum tu n-ai fi trecut prin aceleaşi momente ca mine ?
- De ce tu eşti bine ? - Nu ştiu.
Ai fost şi tu acolo.
Ai fost acolo, cu ochii tăi trişti,
- ...şi urlai la mine să-l salvez. - Nu-i
Şi-i spuneai ăluia să te împuşte pe tine
- ...şi nu-ţi păsa de tine sau de copil. - Cristina
N-am avut de ales ! Din cauza ta !
Dacă ar fi fost oricine altcineva pe masa aceea,
oricine altcineva lângă mine, aş fi fugit !
Ba n-ai fi fugit
Aş fi fugit şi n-aş fi ajuns aşa cum sunt acum !
Vino cu mine, dr Yang şi spune-mi tot.
Cu cine o să mai vorbesc eu despre femei ?
Îl ai pe Derek.
El e însurat şi mulţumit de viaţa lui. E enervant.
Poţi să-mi scrii e-mailuri.
- Ce e ? - Nu e treaba mea
Spune-mi.
Fac multe implanturi de silicoane.
Nu asta credeam că vrei să-mi spui.
Dar şi scot multe implanturi de silicoane.
Multe femei vin înapoi după un an sau doi de la implant
cu totul nemulţumite de alegerea pe care au făcut-o.
Azi m-ai văzut cum am înzestrat-o pe o femeie cu un fund imens
şi nu-mi fac nici cea mai mică grijă pentru ea, pentru că ştiu sigur
că nu a făcut asta pentru iubitul ei.
Nu a făcut asta pentru altcineva. A făcut-o pentru ea însăşi.
Eşti prietena mea şi trebuie să-ţi spun
că semeni foarte mult cu cineva care-şi măreşte excesiv sânii
doar pentru că iubitei ei îi plac balcoanele mari.
Prin balcoane vreau să zic Africa.
- O iubesc, Mark. - Ştiu.
Dar trebuie să găseşti o cale să iubeşti şi plecarea în Africa.
Avery. Hei !
Cum îţi permiţi să pleci de la lecţia mea ?
Doi prieteni de-ai mei au murit în atacul armat, aşa că, mulţumesc,
dar n-am nevoie de lecţii despre cât de nedrepte sunt traumele.
Eu am pierdut zeci de prieteni pe câmpul de luptă. Zeci.
Şi nu i-am folosit niciodată pe post de scuză ca să renunţ.
Eşti doctor, Avery. Asta nu se schimbă când dai de greu.
Trebuie să afli cum poţi să fii doctor
în orice situaţie şi în lipsa oricărui instrument.
Asta este lecţia pe care trebuie s-o înveţi. Nu ai dreptul să renunţi.
Dacă trebuie, te târăsc, dar tot o să vii cu mine afară ca să termini exerciţiul.
Dacă nu începe să-i bată inima, nu o să putem să-l scoatem de pe bypass.
E la temperatura normală.
Nu văd nicio hemoragie. Toate îmbinările sunt bune.
Trebui să aşteptăm să vedem dacă va fi răsplătit efortul depus de dr Yang.
Şi iată. Bună treabă, dr Yang !
Bravo !
Pensă.
Şi, da, nu sunt prea multe lucruri de făcut pe acolo, dar asta înseamnă
mai puţine lucruri care să ne distragă atenţia de la medicină.
O să ne concentrăm doar asupra medicinii, ceea ce e nemaipomenit.
Ce e ? Nu-mi spune, ţi-ai uitat paşaportul ?
Am obţinut bursa Carter Madison.
Ştii cât de greu e să o obţii ? Ştii ce onoare e să o obţii ?
E cea mai mare oportunitate care s-a ivit până acum în cariera mea.
Pot să mă duc în Malawi cu fonduri aproape nelimitate
ca să-i ajut pe copiii de acolo, să-i ajut pe oamenii micuţi,
care poate altfel n-ar fi văzut niciodată un chirurg pediatru.
Pot să schimb vieţi. Acesta e visul meu. Îmi trăiesc visul
şi sunt peste poate de încântată.
Sau mai degrabă aş fi, dar îmi strici tu bucuria,
mai întâi cu smiorcăiala,
şi acum cu entuziasmul tău fals pasiv-agresiv.
- Îmi strici plecarea în Africa. - Ba nu.
Ba da !
Bine.
E adevărat, nu vreau să merg în Africa. Dar vreau să fiu cu tine.
Bine ? Mă străduiesc să fie bine. O să pierdem avionul. Hai să mergem.
Bine, vrei să ne certăm ?
Zborul durează 18 ore. Putem să ne certăm în avion.
Îmi strici bucuria şi nu vreau asta.
Ce înseamnă asta ? Dintr-o dată nu mai vrei să pleci sau...
Nu vreau să plec în Africa cu tine.
Arizona, nu. Nu.
Îmi pare rău.
- Îmi pare rău. - Îţi pare rău ?
Sunt trei ani.
O să pierd avionul.
Ai grijă de tine.
Nu. Nu !
Te rog ! Pot să...
Putem să facem asta. Putem să găsim o soluţie.
Tu rămâi aici... şi o să fii fericită.
Şi eu o să plec acolo... şi o să fiu fericită.
Dacă te urci în avionul ăla, dacă pleci fără mine, am terminat-o.
Mă auzi ? Am terminat-o !
Stăm şi ţipăm una la alta în mijlocul aeroportului.
Am terminat-o deja.
Yang.
Dr Altman mi-a spus ce ai făcut azi.
Ştiu că a fost foarte greu pentru tine lunile astea, aşa că...
- Bravo ! - Mulţumesc, domnule.
Şefule ! Aveţi o clipă liberă ?
Abia aştept următorul exerciţiu. Sunt clar în echipa ta.
"Daţi-vă la o parte sau dau peste voi !" Să mori de râs !
"Cu toţii căutăm răspunsuri..."
"în medicină,"
"în viaţă,"
"în toate."
- Te holbai la fundul meu ? - Nu e prima dată.
N-o să fie nici ultima.
Nu !
"Uneori, răspunsurile pe care le căutăm se ascund chiar sub nasul nostru."
Am avut cea mai proastă zi din viaţa mea.
Am lucrat la...
Am lucrat la aplicaţia pentru bursă şi n-am putut s-o fac.
Şi apoi mi-am dat seama...
Tu erai de vină.
E un studiu clinic pentru Alzheimer.
E o muncă serioasă, iar eu nu mă puteam gândi decât la tine.
Ştiu că vrei să participi şi tu la studiu, dar nu pot permite asta.
Cristina mă învinovăţeşte pe mine.
Mă urăşte.
"Alteori, găsim răspunsurile când nici măcar nu ne gândeam"
"că avem o întrebare."
E bine, Avery.
"Uneori... răspunsurile ne pot lua total prin surprindere."
- Bună ! - Ai auzit ? Exerciţiul...
Nici că se putea să meargă mai bine, iar Kepner a fost fenomenală !
N-ai zice când te uiţi la ea, dar cred că poate deveni chirurg de traumatisme.
Îmi pare rău că n-ai fost aici. Tu ce-ai făcut azi ?
Mi-am dat demisia.
- Poftim ? - Aveai dreptate.
Pot. Sunt în stare să fiu în continuare chirurg. Dar...
Nu mai vreau să fiu.
"Şi uneori, chiar dacă am găsit răspunsul pe care îl căutam..."
Avery, poţi să te opreşti.
"Tot rămânem cu o grămadă de întrebări."
"Traducerea şi adaptarea: ploi78, zanduka & BMC"
Sincronizare DVDRip: Ovidiu - Timişoara