Anterior în The Walking Dead...
Mă asculţi? Uită-te la mine şi rămâi cu mine.
Muşcăturile te ucid. Febra... te mistuie.
Dar după o vreme... te întorci.
Pun pariu că sunt în Atlanta.
Sunt în viaţă. Soţia şi fiul meu.
Băiatul acela a trecut deja prin prea multe,
n-o să-şi piardă şi mama, în regulă?
Mamă?
Tu, cel din tanc. Stai confortabil acolo?
Mamă!
Acolo.
Ai găsit ceva?
De unde ştim că nu sunt otrăvite?
Ştiu un singur mod de a afla.
L-ai întrebat pe Shane când se întoarce?
Da, le-ai nimerit.
Mulţumesc.
Dale, mă îndepărtez puţin.
Scumpule, vreau să stai undeva unde te poate vedea Dale.
Da, mamă.
Şi tu. Nu cutreiera prea departe.
Rămâi în distanţa de tragere.
Şi dacă vezi ceva, ţipă. Vin alergând.
Da, mamă.
M-ai speriat că dracul.
Te cred. Asta primeşti dacă mă faci să te aştept.
Încercam să nu fac zgomot.
- Unde ai fost? - Amy, regina ciupercilor...
... a trebuit să aştept să se întoarcă.
- Cât timp mai avem? - Destul.
- Vino aici. - Bine.
THE WALKING DEAD Sezonul 1 Episodul 2
Subtitrarea BlackAmber-Dorula/SubTeam www.subtitrari-team.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Transcript www.addic7ed.com
Mai trăieşti?
- Alo? Alo? - Iată-te.
M-ai pus pe gânduri.
Unde eşti? Afară?
Mă vezi în momentul ăsta?
Da, te văd.
- Nu. - Ascultă, orice ai fi,
nu mă deranjează să-ţi spun că sunt puţin îngrijorat.
Omule, ar trebui să priveşti din partea asta.
Ţi-ai ieşi din minţi din cauza sperieturii.
Ai vreun sfat pentru mine?
Da, aş zice să dai bir cu fugiţii.
Asta e tot? "Să dai bir cu fugiţii"?
Nu e aşa prostesc cum pare.
Poţi vedea ce se întâmplă afară.
Ai un trăsnit care e încă pe tanc, dar ceilalţi au coborât
şi se hrănesc frenetic unde a căzut calul.
Mă urmăreşti? - Până acum.
Bun, strada din cealaltă parte a tancului e mai puţin aglomerată.
Dacă te mişti acum cât sunt distraşi, ai o şansă.
- Ai muniţie? - În sacul pe care l-am aruncat acolo.
Şi arme. Pot să ajung la el?
Uită de sac. Nu e o opţiune.
- La tine ce ai? - Aşteaptă puţin.
Da, da.
Am o Beretta semiautomată,
- 15 gloanţe. - Foloseşte-le cum trebuie.
Sari pe partea dreaptă a tancului şi continuă să fugi în direcţia aceea.
E o alee din stradă, la vreo 50 metri.
Să fii acolo.
Cum te numeşti?
N-ai ascultat? Nu mai ai mult timp.
Aşa e.
Nu sunt mort!
Haide! Haide!
În spate!
Haide!
Ce faci?! Hai odată!
Urcă.
Frumoase mişcări, Clint Eastwood.
Eşti noul şerif venit călare să facă curăţenie în oraş?
- N-am avut intenţia asta. - Da, cum să nu.
Tot idiot eşti.
Rick. Mulţumesc.
Glenn. Cu plăcere.
Nu se poate.
Partea bună:
căderea o să ne ucidă.
Sunt genul celor care vad jumătatea plină a paharului.
Tu eşti cel care a baricadat aleea?
Cred că cineva a făcut-o... când oraşul a devenit suprapopulat.
Cine a făcut-o s-a gândit că nu vor reuşi mulţi să treacă.
Acolo la tanc, de ce ţi-ai pus gâtul în joc pentru mine?
Spune-i speranţă prostească,
că dacă voi fi vreodată în locul tău,
cineva ar face la fel pentru mine.
Cred că sunt un idiot mai mare decât tine.
M-am întors. Am adus un oaspete plus patru zombi în alee.
Să mergem!
Morales, să mergem!
Nemernicule! Cât pe ce să te ucidem.
- Calmează-te, Andreea. Înapoi. - Linişteşte-te.
Să mă liniştesc? Glumeşti, nu-i aşa?
Suntem morţi din cauza nemernicului ăsta idiot.
Andreea, am zis să te dai dracului la o parte.
Atunci, apasă pe trăgaci.
Suntem morţi... toţi...
... din cauza ta.
Nu înţeleg.
Am venit în oraş să căutăm hrană.
Ştii ce înseamnă să cauţi hrană? Supravieţuire!
Ştii care e cheia supravieţuirii? Să te strecori nevăzut şi neauzit.
Nu să tragi în mijlocul străzii ca în OK Corral.
Fiecare zombi pe o rază de câţiva km te-a auzit trăgând.
Ai sunat clopoţelul pentru masă.
Ai priceput acum?
Dumnezeule.
Şi ce dracului făceai acolo afară?
Încercam să semnalizez elicopterul.
Elicopter? Omule, ce porcărie.
- Nu există niciun afurisit de elicopter. - Urmăreai o halucinaţie.
- Ţi-ai imaginat. Se întâmplă. - L-am văzut.
T-Dog, încearcă radioul ăla. Poţi să-i contactezi pe ceilalţi?
Ceilalţi? Centru pentru refugiaţi?
Da, centrul pentru refugiaţi. Ne aşteaptă cu biscuiţi la cuptor.
Nu am semnal. Poate pe acoperiş.
Nu se poate. E Dixon?
- Ce face maniacul ăla? - Haideţi, să mergem.
Dixon, ai înnebunit?!
Iisuse...
Ia fiţi voi mai politicoşi cu omul care are o armă!
Numai puţin bun simţ.
Omule, risipeşti gloanţe pe care nu le avem!
Şi aduci şi mai mulţi pe capul nostru! Potoleşte-te.
E destul de rău că l-am avut pe mexican la spate toată ziua.
Acum primesc ordine şi de la tine?
Nu prea cred. Aş vrea s-o văd şi pe asta.
"Ai vrea s-o vezi şi pe asta"? Ai ceva
- ce vrei să-mi spui? - T-Dog, las-o baltă.
- Nu. - Nu merită.
Merle, calmează-te, da?
Avem şi aşa destule necazuri.
- Chiar vrei s-o vezi? - Da.
Am să-ţi arăt eu, domnule "mare şi tare".
O să fie ziua când o să accept ordine de la o cioară.
- Nemerni... - Serios, Merle. E suficient.
Potoliţi-vă.
Dixon!
Termină, omule!
Opreşte-te! Dixon, lasă-l în pace!
Dixon, îl răneşti.
Merle, termină!
Nu, nu, nu, te rog. Te rog.
Da! Bine!
O să facem o şedinţă, ce ziceţi?
Să vorbim despre cine e şeful.
Eu mă votez pe mine. Altcineva?
E vremea democraţiei pentru toată lumea.
Arătaţi-vă mâinile.
E toată lumea pentru?
Haideţi. Să le vedem.
Fii serios.
Toată lumea e pentru?
Da. E bine.
Asta înseamnă că eu sunt şeful, nu-i aşa?
Da. Altcineva?
- E cineva? - Este.
- Cine dracu eşti tu, omule? - Poliţistul prietenos.
Uită-te aici, Merle. Lucrurile stau altfel acum.
Nu mai există cioroi.
Nici idioţi sau gunoaie albe.
Numai carne roşie şi carne albă.
Suntem noi şi morţii.
Vom supravieţui stând împreună.
- Nu separaţi. - Du-te dracului.
Văd că ai obiceiul să nu bagi în seama ce e important.
Zău? Atunci du-te dracului de două ori.
Ar fi bine să fii politicos cu omul cu arma.
Numai puţin bun simţ.
N-ai face-o. Eşti poliţist.
Acum sunt numai
un bărbat care-şi caută soţia şi fiul.
Oricine stă în calea acestui lucru, va pierde.
Te las un moment să te gândeşti la asta.
E ceva şi în nasul tău.
Ce-o să faci?
Mă arestezi?
Alo! Ce faci? Omule, era lucrul meu!
Dacă scap, ar fi bine să te rogi...
Mă auzi, porcule?
- Mă auzi?! - Da, vocea ta e puternică.
Mă auzi, porc împuţit?!
Nu faci parte din poliţia Atlanta.
- De unde eşti? - Din capătul celălalt al şoselei.
Domnule poliţist prietenos din celălalt capăt al şoselei,
bun venit în marele oraş.
Doamne, acolo jos e ca în Times Square.
- Cum e semnalul? - Ca şi creierul lui Dixon...
... slab.
- Mai încearcă. - De ce? Ei nu pot face nimic.
Absolut nimic.
Sunt doar nişte oameni în afara oraşului.
Nu există centru pentru refugiaţi. E o speranţă deşartă.
Atunci ea are dreptate. Suntem pe cont propriu.
De noi depinde să găsim o cale de scăpare.
Multă baftă.
Străzile nu sunt sigure în partea asta a oraşului, din câte am auzit.
Nu-i aşa, "ţâţe dulci"?
Dulceaţă,
ce-ar fi să mă eliberezi de cătuşe
şi să mergem undeva să ne-o tragem?
- Oricum o să murim. - Prefer aşa.
Lesbiană. Mi-am dat seama.
Străzile nu sunt sigure.
E un adevăr spus pe jumătate.
Dar pe sub străzi? Prin canale?
Doamne.
Glenn, verifică aleea.
Vezi vreun capac de canalizare?
Nu, trebuie să fie pe străzi unde sunt şi zombi.
Poate nu. Clădiri vechi ca asta, construite în anii '20...
Clădirile mari aveau adesea tunele de scurgere în canalizare
în cazul unor inundaţii în subsoluri.
- De unde ştii? - E munca mea... era.
Lucram la biroul pentru zonarea oraşului.
Aici e? Eşti sigură?
Am cotrobăit peste tot când am mai fost aici.
E sigura chestie din clădire care merge în jos.
Dar n-am fost niciodată jos.
Cine ar vrea?
Minunat.
- Suntem chiar în spatele tău. - Ba nu. Tu nu.
Eu de ce nu? Crezi că nu pot?
N-am vrut...
Spune ce ai pe suflet.
Până acum, am venit aici de unul singur...
Să iau câteva lucruri la repezeală... nicio problemă.
Prima dată când aduc un grup... totul se duce dracului.
Fără supărare.
Dacă vreţi să intru în groapa asta, bine...
dar numai dacă facem cum spun eu.
E strâmt acolo jos. Dacă dau peste ceva şi trebuie să ies repede,
nu vreau să fiţi toţi în spatele meu şi să-mi blocaţi ieşirea.
Iau o singură persoană... nici pe tine.
Ai arma lui Merle şi am văzut cum tragi.
M-aş simţi mai bine să fii în magazin,
să supraveghezi uşile şi să ai grijă de noi.
Tu ai cealaltă armă, aşa că ar trebui să te duci cu el.
Tu vei fi ajutorul meu. Jacqui rămâne aici.
Dacă se întâmplă ceva, strigi după noi
- şi ne aduci înapoi într-o clipă. - Bine.
Bine, toată lumea ştie ce are de făcut.
Scuze pentru armă.
Oamenii fac lucruri ciudate când le e frică.
Nu că n-ar fi fost complet justificat.
Tu ne-ai băgat în asta.
Dacă ieşim, o să mă revanşez?
Nu, dar va fi un început.
Data viitoare totuşi, ridică-i piedica.
Altfel nu va trage.
E arma ta?
A fost un cadou. De ce?
Punctele mici roşii înseamnă că e gata de tras.
S-ar putea să ai ocazia să-l foloseşti.
E bine de ştiut.
E cineva acolo?
Alo? Aude cineva?
Sper să aud vocea cuiva
pentru că mi-e rău şi am obosit să o aud pe a mea.
Da, suntem doi în situaţia asta.
De ce nu încetezi cu prostiile?
Îmi dai dureri de cap, băiete.
De ce nu-ţi scoţi capul din fund?
Poate că va dispărea durerea de cap.
Încearcă în schimb să fii pozitiv. La naiba.
Să-ţi spun ceva...
Îmi scoţi cătuşele
şi voi fi cât se poate de pozitiv pentru tine.
Vezi fierăstrăul din geanta de scule?
Adu-mi-l, da? Fă-te folositor între timp.
Ce spui omule? Haide.
Scoate-mi chestiile astea.
Ca să mă poţi bate din nou?
Sau să-mi mai spui "cioroi"?
Haide. N-a fost personal.
Numai că cei ca tine şi cei ca mine n-ar trebui să se amestece.
Asta e tot.
Asta nu înseamnă că nu putem... lucra împreună,
să negociem, atâta timp cât e implicat un câştig reciproc.
Deci... în legătură cu fierăstrăul...
Bănuiesc că vrei să-ţi dau şi puşca aia de acolo
ca să-l poţi împuşca pe poliţist când se întoarce, nu?
Da, ne-am ales cu un tunel de scurgere.
Jacqui avea dreptate.
Îl putem tăia?
Dacă am avea un aparat de sudură şi o jumătate de zi, cu siguranţă.
Fierăstrăul lui Dale, cu siguranţă nu va reuşi.
Vezi ceva ce-ţi place?
Nu mie, dar ştiu pe cineva căreia i-ar plăcea...
Surorii mele.
E încă aşa un copil în anumite feluri.
Inorogi, dragoni...
Îi plac toate chestiile astea.
Dar sirenele... Ele conduc.
Îi plac sirenele.
De ce n-o iei?
Mă priveşte un poliţist.
Ar fi considerat jaf?
Nu cred că regulile astea se mai aplică. Tu crezi?
- Ce aţi găsit jos? - Nu e cale de ieşire.
Trebuie să găsim o cale...
şi repede.
Şantierul ăla de construcţii, camioanele alea... mereu au cheile la îndemână.
Nu vei reuşi să treci de zombi.
M-ai scos din tancul ăla.
Da, dar se hrăneau. Erau distraşi.
Îi putem distrage din nou?
Bine. Ascultaţi-mă. A găsit ceva.
O diversiune ca în "Eroii lui Hogan."
- Doamne. Termină-te. - Sunt atraşi de sunet, da?
Da, precum câinii. Dacă aud un sunet, vin.
- Altceva? - În afară de a te auzi?
Te văd, te miros şi dacă te prind, te mănâncă.
- Ne pot recunoaşte după miros? - Tu nu poţi?
Ei miros a mort, noi nu. E destul de diferit.
Dacă ideile proaste ar avea o olimpiadă...
- asta ar lua aurul. - Are dreptate.
Opreşte-te, bine? Stai şi gândeşte-te puţin.
Cât să stau? Deja au trecut de un rând de uşi,
geamul ăla nu va rezista la nesfârşit.
Wayne Dunlap.
Permis de Georgia.
Născut în 1979.
Avea 28 de dolari în buzunar când a murit...
Şi o poză cu o fată drăguţă.
"Cu dragoste de la Rachel."
Era ca noi...
Îşi făcea griji pentru facturi
sau pentru chirie sau pentru Super Bowl.
Dacă o să-mi găsesc vreodată familia, o să le spun despre Wayne.
Încă un lucru...
era donator de organe.
Maica Domnului!
Doamne!
Dios!
Doamne.
Continuă să ciopârteşti.
- Îmi vine să fug. - Mai târziu.
Toată lumea are mănuşi?
Nu vă puneţi pe piele sau în ochi.
Doamne!
Isuse. Nu e bine.
E într-adevăr rău.
Gândeşte-te la altceva...
la căţeluşi şi pisicuţe.
La căţeluşi şi pisicuţe moarte.
Asta e rău. Ce e cu voi?
Data viitoare, las-o pe ea să-l bată.
- Îmi pare rău. - Sunteţi naşpa.
- Mirosim ca ei? - Da.
Glenn.
În caz că.
Dacă ne întoarcem, să fiţi pregătiţi.
Cum rămâne cu Merle Dixon?
Dă-mi toporul.
- Avem nevoie... de mai multe maţe. - Doamne!
Ce se întâmplă, omule?
T-Dog, încearcă emiţătorul.
Răspundeţi. Vorbiţi-mi.
Baza, sunt T-Dog. Mă aude cineva?
Acolo.
Tâmpitul ăla e pe stradă cu cheile de la cătuşe?
Băiete, furtunul ăsta nu mai e în lumea asta, nu-i aşa?
Nu, domnule.
Unde dracu o să găsim un înlocuitor?
E târziu. Ar fi trebuit să se întoarcă până acum.
Dacă-ţi faci griji, n-o să fie mai bine.
- Bravo băiete. - Da.
Şi, trei, doi, unu... trage-l.
Ia-o de la început.
Fă bucla în cealaltă parte... în jurul degetului.
Bun, strânge-o în jurul degetului.
Bravo băiete.
Alo, tabăra de bază.
Mă aude cineva acolo?
Tabăra de bază, sunt T-Dog. Mă aude cineva?
Alo? Alo?
Recepţia e slabă aici.
- Repetă, repetă. - Shane, tu eşti?
Ei sunt?
Avem mari probleme.
Suntem prinşi în magazin.
- Spune că sunt prinşi? - Sunt zombi peste tot.
Cu sutele. Suntem înconjuraţi.
T-Dog, repetă sfârşitul. Repetă.
A spus de magazin.
Şi au am auzit.
- Shane? - În niciun caz.
Nu mergem după ei.
Nu riscăm restul grupului.
- O ştiţi cu toţii asta. - O să o lăsăm acolo?
Uite, Amy, ştiu că asta nu-i uşor...
S-a oferită voluntară
ca să ne ajute pe noi.
Ştiu. Dar ştia riscurile, da?
Dacă e prinsă, a dispărut.
Trebuie să ne obişnuim cu asta.
Nu avem ce face.
E sora mea, ticălosule.
Amy...
Haide. E în regulă, amice.
O să meargă. Nu-mi vine să cred.
Nu atrage atenţia.
Doamne.
E doar o rupere de nori.
Le avem mereu. Va trece repede.
Mirosul se spală, nu-i aşa?
- Se spală? - Nu, nu se spală.
Sau poate.
Fugi!
Haide, haide, haide.
Rick!
Hai, hai, hai, hai!
- Ne părăsesc. - Ce? Ce?
- Unde se duc? Unde se duc? - Nu, nu, întoarceţi-vă.
Dumnezeule. Dumnezeule. Sunt peste tot.
Trebuie să-i îndepărtezi.
Uşile rulante de la intrarea în magazin...
Zona aia? Aia o vreau liberă.
Vorbeşte cu prietenii tăi. Spune-le să coboare acolo, să fie gata.
Şi cum îi îndepărtez pe zombi? Nu am înţeles partea asta.
Prin zgomot.
Uşile rulante de la intrarea în magazin
ce dau în stradă... Ne întâlnim acolo şi fiţi gata.
- Haideţi! Să mergem, să mergem! - Nu mă puteţi lăsa aici!
Nu te păcălesc, omule! Morales!
- Omule! Nu face asta! - Haide.
Aia e arma mea. Nu mă puteţi lăsa aici.
- Nu mă lăsaţi aici, băieţi. - Morales, haide.
Vin. Trebuie să mergem!
Morales! Nu mă poţi lăsa aşa, omule!
T-Dog, nu omule. Nu mă poţi lăsa aşa, omule.
Nu mă poţi lăsa aici... Nu aşa.
Nu poţi omule. Nu e uman.
Haide, nu face asta.
Haide, T. Haide!
Haide, da! Da!
Haide! Aşa! Da! Haide, iubire!
Haide.
Ticălosule! Ai făcut-o dinadins!
- N-am vrut! - Minţi! Ai făcut-o dinadins!
- A fost un accident! - Nu mă lăsa, omule!
Nu mă lăsa! Nu mă lăsa!
- Mincinosule! - Îmi pare rău, omule, îmi pare rău.
- Nu mă părăsi! - Îmi pare rău.
Să vă ia dracul pe toţi!
Nu mă părăsi, omule!
Nu mă părăsiţi... nu mă părăsiţi!
Ce faci, omule?
O să putrezeşti în iad!
O să putrezeşti în iad.
- Întoarce-te, omule! - Staţi puţin!
Vin şi eu! Nu mă lăsaţi!
Nu mă părăsiţi!
Bine. Bine.
Am prins-o.
Ce este?
Haide. Haide.
Apropiaţi-vă. Apropiaţi-vă. Haide. Haide.
Aşteptaţi-mă!
Sunt aici! Să mergem! Au intrat!
- Să mergem! - Deschide uşa!
- Trebuie să plecăm! - Hai, hai!
M-am suit!
Nu mă părăsiţi!
O să muriţi! Duceţi-vă dracului. Să vă ia dracul!
Să putreziţi în iad!
Am scăpat nenorocita de cheie.
Unde-i Glenn?
Traducerea: BlackAmber-Dorula/SubTeam www.subtitrari-team.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Transcript: www.addic7ed.com