Să mă introduc. Mă numesc Don. Ăsta sunt eu în pat.
Sunt pe cale să mă trezesc. Vedeţi... deştept, nu?
Bunica mea mi-a lăsat această casă, în caz că vă întrebaţi ce este cu decorul.
Ce altceva?
Da, de curând mi-am luat o femeie chiriaşă...
Haide, grăbeşte-te, explodez!
- Neaţa, cretinule. - Neaţa, Gollum.
Dna. Treacher vecinul meu. Locuieşte aici cât timp constructorii îi aranjează casa.
Eu aş pleca o clipă în locul tău.
El este Eddie.
E îngrijitorul dnei. Treacher.
De fapt, e îngrijitorul tuturor.
Adoră să aibă grijă de oameni.
- Ciudatul. - Fă-mi o ceaşcă de ceai, Eddie!
- Cum se zice? - Acum!
Tăcănitule.
Aşa... mai merge.
Habar nu am cum am ajuns să locuiesc cu ciudaţii ăştia.
Cel puţin este o persoană normală în viaţa mea.
Ea e Samantha. Da, e fierbinte.
Şi amuzantă şi deşteaptă.
- Ce faci? - Nu te deranjează, corect?
E puţin cam ciudat.
Însă păcat că are prieten.
Se numeşte Brian. Vezi, n-are nimic împotrivă.
Eu nu. Lasă-mă în pace!
Eu şi Sam aproape am făcut-o o dată. El nu ştie asta.
Eram la o nuntă cu câteva luni în urmă, stăteam în acest hotel.
- A durat ceva. - Sunt aici acum.
- Don. - Abby.
Stai o clipă.
Tocmai mi-ai zis Abby?
Abby era o fată de care îmi plăcea.
Dar când eram în acel hotel cu Sam, o uitasem pe Abby şi voiam să fiu cu ea.
Deci când am zis... Abby.
A fost o greşeală pură şi groaznică.
La ce mă gândeam?
I-am zis numele doar pentru că am primit un mesaj de la ea.
Deci, da. Sunt Don Danbury. Iar asta este "cum să nu-ţi trăieşti viaţa."
Traducerea şi adaptarea: DonReid (c) www.subs.ro
Samantha! Brian e aici.
Va coborÃ® Ã®ntr-o clipÄƒ.
Voi pune ceainicul.
Mă întreb ce vede în el?
Are o carieră, e autor publicat, face bani buni
e deştept, abil, chipeş, şi e foarte, foarte fermecător.
În afară de asta.
Mă rog, dacă e aşa uimitor, de ce nu vorbeşte niciodată despre el?
- Pentru că n-o laşi tu niciodată? - Când anume?
Haide. Cine este?
În regulă. Se numeşte Brian.
E lector la mine la universitate.
Predă psihologia, şi chiar a scris o carte.
E profesorul tău?
Asta nu înseamnă că e pedofil?
- Nu, Don! Chiar e un tip de treabă. - Aşa se comportă pedofilii.
Îţi câştigă încrederea, pentru a te momi.
Doamne, zici că vorbesc cu un copil!
Aşa îţi zice?
Nu, Don. Lasă gluma. Nu este pedofil.
Eşti sigură? Uită-te la titlul acelei cărţi pe care a scris-o.
Mă deranjează că a început să se vadă cu cineva aşa curând.
Nu mi-a dat nicio şansă să mă revanşez pentru ce am făcut.
N-am fost s-o văd pe Abby, n-o voi face.
Gura mare...
Nu mă urî că zic asta, dar Sam pare a fi fericită cu el.
Te urăsc că zici asta.
Nu crezi că e cam bătrân pentru ea?
Zici că se întâlneşte cu tatăl ei.
Cât din asta ai auzit?
Doar o parte, în care ai zis că e ca şi cum s-ar întâlni cu tatăl ei.
Atunci e în regulă!
Noi doi nu prea am discutat deschis, nu-i aşa, Don?
E bine să stai aşa doar dacă eşti poliţist.
Una bună! Dar sunt doar un profesor malefic
ce încalcă regurile pentru rezultate.
Sam a zis că lucrezi la un centru de artă.. cred că e foarte distractiv?
Nu-l lăsa să te prostească scumpule. Don nu lucrează acolo pentru cultură, nu-i aşa?
Alege doar slujbe unde ştie că poate munci cât mai puţin posibil.
- Nu e adevărat. - E adevărat.
Dă-mi un exemplu.
Pardon?
Îmi poţi spune încotro sunt cortinele şi întunecatele?
Dorm.
Ajut-o, se îneacă!
Las-o, trebuie să înveţe să înoate.
Sunt istovit, putem lua o pauză de ceai?
Don are o groază de timp pentru a-şi da seama pe ce cale s-o ia.
Cineva aşa fermecător şi amuzant ca tine poate face orice doreşte.
Eşti bisexual?
Nu. Scuze.
- Atunci doar te comportai ca unul. - Nu-ţi irosi energia pe el.
Nu vrea să-şi găsească o slujbă cuvenită.
Ca să ştii şi tu, obrăjiori, mi-am luat o slujbă cuvenită.
- Ce? De când? - De... mâine.
E o slujbă de birou importantă.
Chestii corporative. Numere mari.
Mic dejunuri puternice. Apeluri conferenţiale.
- Spui doar cuvinte. - Frumos, Don. Unde este?
E la clădirea Whitgift.
- Pe strada Chaplin, lângă galeria de artă. - Ce companie?
- Uitaţi-o pe dna. Treacher! - Tocmai am înfundat toaleta.
- E super, nu-i aşa? - Haide.
- Mă bucur să te văd din nou, Don. - Sincer?
Deci n-ai încredere în nimeni. Fascinant!
Nu mi-ai zis că ai o slujbă nouă.
Pentru că nu am. Am minţit.
Cum ar trebui să concurez cu Brian?
Dar la un moment dat Samantha va afla că ai minţit, şi apoi...
- Gura! - Ce? Ce este?
Nu. Spune doar să taci.
M-am simţit stânjenit de slujba mea de doi bani la centrul de artă.
Chiar dacă îmi plăcea acolo. Am luat turul de după-amiază, să nu mă trezesc devreme.
- Da? - Don, sunt Jason.
Ştii că ai de lucrat azi, corect?
Da, da, scuze. Voi întârzia.
- Deja ai întârziat. - Ştiu, dar te-am avertizat.
- Când? - Atunci!
Am zis "voi întârzia". Nu ai memoria unui peşte de aur.
Te vreau aici ASAP.
"ASAP". Tu eşti un "a sap"!
Deci după încă un somn obraznic de zece minute, m-am trezit şi am tulit-o la muncă,
şi habar nu aveam că eram pe cale să dau peste Brian şi Sam.
O lucrare pe cinste. Ştii, eşti destul de bună?
Uite cine este!
Vă stă aşa bine împreună.
Ca tatăl şi fiica perfectă. Ce puneţi la cale?
Construim un castel de nisip.
Ce crezi că facem?
Îi ofer prânzul lui Sam. Mi-a scris o lucrare uimitoare.
Asta nu e o deschizătură a relaţiei voastre student-profesor?
Nu. E o studentă matură, Don.
Felicitări, Samantha. O să ţi se pună acum, corect?
- Da. - Ei bine, eu nu beau, deci...
- Eşti un tip captivant, nu-i aşa, Bri? - Hei!
Mă rog, trebuie să ajung la muncă, deci vă las să continuaţi ce aţi început.
Donald. Unde te duci?
Acolo lucrezi, corect?
În clădirea Whitgift?
La naiba, de ce-şi aminteşte tot ce zic?
Poate ar trebui să zic adevărul.
Însă atunci aş arăta ca un nemernic total, şi în faţa lui Brian.
- Da, da, asta este. - Da!
Iar acolo plec în clipa asta, acolo unde lucrez...
Pa!
Îţi zic, minte!
Stai aşa, de asta voiai să mănânci aici, ca să-l spionezi?
Nu! E ridicol.
Voi doi mă zăpăciţi. Mereu vă uitaţi unul la celălalt.
Un bărbat paranoic ar putea crede că este ceva între voi doi.
- Nu este! - Ştiu, zic şi eu...
Da. Doar că mă irită mult, asta e tot.
Carl Jung zice, "Ce ne irită la alţii ne face să ne înţelegem pe noi înşine."
- Asta a fost puţin iritant? - Da.
Martin! Bună.
Vino cu mine, da.
- Ce? - Da, bine. Te sunt altădată.
Martin.
Vă pot ajuta, dle?
Miros doar astea.
- Ce este? - Un frunziş?
E adorabil.
Ce faci?
Încerc s-o pun la loc.
- Ai ceva lipici? - Lucraţi aici, dle?
- Da. - Nu vă recunosc.
Sunt răcit.
Deci...?
Sigur!
Aş face bine să mă întorc la muncă.
Ce fac?
Edward Singh.
Eddie, am probleme. Am întârziat la muncă, dar sunt blocat în clădirea Whitgift.
E o rusoaică furioasă la biroul din faţă. Nu ştiu ce să fac.
- Să nu le spui numele adevărat. - Am înţeles.
- De ce? - Nu sunt sigur.
Părea lucrul corect de spus.
Uite, vreau să vii aici şi să mă scoţi.
Dar nu am ce face, Don. Ştii că predau engleza studenţilor străini lunea.
Nu-i pot abandona.
Don?
- E totul în regulă, dle? - Era prietenul meu Don.
Zice că e închis într-o clădire mare plină de ruşi, fără cale de ieşire.
Nu ăsta e scenariul din Die Hard?
Ce este locul ăsta?
ş face bine să ies rapid.
Voi sta aici până vor pleca... da, nu vor sta mult.
Mă scuzi, ai putea copia asta, te rog?
Zece fiecare.
- Nu te deranjează că beau, corect? - Nu, bineînţeles că nu.
Doar un pahar sau două cu prânzul.
Exact, doar un pahar sau două cu prânzul.
Te reţin?
Nu, nu. Bine, am multe lucrări de corectat...
Dar nu ai de predat după amiaza asta. Hai să facem ceva.
Bine, de ce nu? Poate am putea merge la Godard double bill mai târziu?
Sau...
am putea face ceva mai palpitant!
Ce-ar fi să facem ceva Meow Meow şi să mergem într-un club de zi?
- Ai vrea? - Nu, bineînţeles că nu.
Înapoi!
Urgenţă, urgenţă!
- Scuze, nu ştiu ce s-a întâmplat. - Nu-ţi fă griji.
LTDR 1000 a creat ceva neplăceri în ultima vreme.
Copiator nebunatic!
- Tu trebuie să fii nou? - Da.
- Ceva de genul. - Barry Fairdog.
Don. Tom.
Dontom? E belgian?
De ce nu-ţi porţi papionul. Karen o va lua razna.
- Eu l-aş pune la loc în locul tău. - Nu am aşa ceva.
Nu ai papion?
Nu-ţi fă griji pentru mine, nu voi sta mult aici.
Puştiule, nu te judeca aşa.
Eu eram exact ca tine când am început prima dată aici.
"o să trec peste prima săptămână?"
Asta a fost cu opt ani în urmă!
Şef!
Fă să pari ocupat. În regulă.
Voi avea această întâlnire cu Perry Makeover.
- Mă voi întoarce pe la patru. - Karen?
- Gura, Barry. - Da, Karen.
- Nu simt nevoia. - Oamenii trebuie să se mai şi relaxeze.
- Ştii, am luat droguri! - Da, când?
Glastonbury. 1994.
- Shed Seven erau foarte bune! - Asta a fost înainte să mă nasc eu!
Exagerează.
- Nu e chiar aşa tânără. - Aş putea foarte bine să fiu.
Hai să facem ceva nebunesc! Ai mai coţăit vreodată o fată acolo unde nu trebuia?
Nu prea am condus în spate, să fiu sincer.
Nu anal!
- Într-un loc public sau ceva asemănător? - Vrei să mergem la apucare?
Nu, pămpălăule!
Hai s-o facem la toalete.
Va fi cadoul meu pentru tine.
Parcă cartea aia Guy Debord era cadoul meu?
Doamne, nu eşti deloc amuzant.
Îţi arăt eu cine e amuzant!
Haide.
Luaţi-vă o cameră!
Jason?
Don. De ce nu eşti aici?
- Îmi pare rău... - Sper să ai o explicaţie bună. - Am.
Sunt prins în clădirea asta înaltă fără cale de ieşire, este
o rusoaică furioasă la recepţie, şi sunt înconjurat de aceste...
Don. Mă crezi prost?
- Ce vrei să zici? - Am văzut Die Hard.
Dacă e să-ţi găseşti scuze din scenarii de film din nou, atunci măcar poţi...
Cum adică "din nou"?
Când am făcut vreodată asta?
Scuze c-am întârziat, Jase.
Abia am ajuns aici. Am fost blocat în trafic ani, deci am ieşit din maşină şi am mers.
Am oprit la micul dejun dar nu-mi dădeau aşa ceva pentru c-am întârziat cu un minut.
Deci mi-am scos mitraliera şi am început să trag peste tot...
Nu ăsta e scenariul din Falling Down?
Am stat treaz toată noaptea să-mi privesc vecinii prin binocluri.
Chiar am reuşit să rezolv o crimă. Urât, nu?
Ăsta e filmul Rear Window.
Mă întâlnesc cu fata asta, care e liberă doar în mijlocul nopţii.
Când zic "fată", vreau să zic "manechin."
Spun "only free" adică "comes to life".
Ca filmul Mannequin?
Da, ceva asemănător.
În regulă, imaginează-ţi.
Deschiderea, o navă spaţială zboară deasupra, ăsta e imperiul Star Fleet...
Bine, bine. Dar de data asta îţi zic adevărul.
Vino aici.
Acum!
Supărăte, nemernicule.
Nu însemni nimic pentru mine, mă auzi?
Nimic!
Dontom.
Aici.
Îmi place cum te-ai ocupat de tipul ăla. Eşti curajos.
Vrei să vorbeşti cu unul din clienţii mei?
Nu vorbeam de fapt cu...
A fost de acord să ia trei proiecte de la noi dar acum fură.
Dacă Karen află că nu i-am asigurat, îmi pot lua adio, mă înţelegi?
- Nu prea... - Nu prea am fost niciodată prea impunător.
Se numeşte Jeffrey Underscore, e în Bristol, şi pare avea o mustaţă.
În regulă, dar ce vindem mai exact aici?
- Una bună. Îmi place. - Nu, nu, vorbesc serios.
Bună sunt, Don...
Tom. De la...?
Biroul Barry Fairdog.
Îmi pare rău, dar Barry a trebuit să plece pentru că are... chestiile.
Ştiu că te-ai răzgândit, Jeffrey, dar trebuie s-o faci să funcţioneze.
- Mai puternic. - Vrei să vin acolo să-ţi arăt eu?!
- E cam dur. - Bine, în regulă.
Atunci nu le lua, nu-mi pasă.
Le vom vinde doar, vom face un profit bunicel.
Nu avem nevoie de tine.
Acum eşti interesat?
Da, bine.
Aşa mai merge.
Bun băiat.
- A revenit. - Doamne, Dontom.
- Eşti înnăscut. - Trebuie doar să-ţi foloseşti ouăle, Barry
Mereu să gândeşti cu ouăle.
Te deranjează?
Nu sunt aşa mari pe cât credeam eu.
De ce? Cât de mari... Stia aşa, poftim?
Marcus Blade, directorul de la Internaţionale.
- Şi? Poţi să nu te mai uiţi la penisul meu? - Eşti un pungaş, nu-i aşa?
Nu eşt funcţionar.
- Nu, nu sunt. - Ce cauţi aici?
Tocmai m-am furişat.
Locul tău e cu mine. În echipa mea.
Te-am văzut mai devreme, cum ai curăţat mizeria lui Fairdog.
Eşti un geniu.
Te comporţi ca şi cum ar fi mult mai mari.
Dacă ne prinde cineva?
Asta e jumătate din distracţie, să ne gândim că vom fi prinşi.
- Nu sunt sigur, nu pari corect. - Uite o maşină de prezervative.
Vezi, vor să facem sex. După tine.
- Cu ce te ocupi mai exact? - Exact!
Ce naiba facem aici?
Nu, asta am întrebat eu.
- Ce-ar fi să începem cu 35? - 35?
bine, 40,000 de lire pe an, dar asta e oferta mea finală.
40,000 de lire pe an?
Doamne, însemnă milioane.
- Ne-am înţeles, Dontom? - Da!
Nu mă numesc Dontom. Va trebui să ştii asta pentru ştatele mele.
E Don. Ştii? Prescurtarea de la Donald.
Dontom era numele meu temporal.
Da, e chiar un pont foarte drăguţ.
Un pont foarte foarte drăguţ.
Bun venit în echipă.
Frumosul Dontom.
Ce se petrece, amice?
Tocmai am fost promovat.
Ce?
Da, Marcus Blade mi-a oferit un loc în echipa sa.
- Nemernicule! - Ce?
Nemernic împuţit.
În regulă, Barry, haide.
Eu n-am fost promovat opt ani.
Iar tu abia vii aici şi treci de la temporal la internaţionale într-o după-amiază.
Barry, nu sunt cu adevărat temporal.
Las-o baltă bine?!
De ce nu mă promovează pe mine?
De ce?
Nu-ţi fă griji. Face în fiecare săptămână asta. Bufonul.
Ambulanţă pentru Barry Fairdog.
Să-ţi arăt unde vei sta.
- Vrei să vin acolo să-ţi arăt eu? - Asta e replica mea.
Cred că vei afla că ai fost de o uriaşă influenţă pe aici.
Ăsta e vasul tău.
Am un sentiment mare în legătură cu asta.
Tu eşti Donald?
Da.
Am auzit multe de tine.
- Sincer? - Vrei să mi-o tragi mai încolo?
- Cum zici? - Să mi-o tragi. Vrei asta?
- Da. - Super.
- Jason. - Don, te-am avertizat dar mă tem...
- Îmi dau demisia! - Concediat. Poftim?
Îţi poţi înfige slujba acolo unde soarele nu străluceşte.
Şi nu mă refer la Penge.
Iau asta. Iau asta. Iau asta.
Waterworld Triple Disc Director's Cut, No Way Out. Robin Hood Prince of Thieves.
În sfârşit mi-am luat o slujbă super cu salariu pe măsură.
N-a fost un accident că am dat peste clădirea asta azi.
A fost destinul meu.
Ar trebui să mă tratez într-o sărbătoare anul ăsta?
Da, am câştigat-o.
Da! Da!
Da!
E aşa nebunatic.
Doamne, sunt multe graffitiuri aici.
"Mama ta e gay". De unde poţi fi aşa sigur?
Scumpule, gura.
"Tatăl lui Terry Banter are SIDA"?
Nu e niciun apostrof după cuvântul tată.
Poate că Terry Banter are doi taţi.
Scumpule, nu corectezi tema acum.
- Ce? - Cred c-am auzit pe cineva.
Doamne, e cineva acolo.
Să facem linişte şi poate va pleca.
Cred c-ar fi bine să vă opriţi din treabă şi să plecaţi.
Nu e ceea ce crezi tu.
O ajut... să meargă la toaletă.
- Sunt... fiica lui. - Poftim?!
Poate o vor crede, chiar arăţi mai bătrân faţă de mine.
- Super. - Acum pari a fi Don.
De ce îl bagi în asta?
Voi aştepta afară. Mă aştept să vă văd în 20 de secunde.
Sunt 20 de secunde. Avem timp de terminat, corect?
Vrei să vin acolo să-ţi arăt eu?
- Haide, foloseşte-ţi ouăle. - Gândeşte cu ouăle, la naiba!
De ce vorbeşti aşa cu clienţii noştri?
Ce e cu vorbăria asta? Unde naiba îţi este cravata?
Îl copiez pe băiatul cel nou, Donald.
Karen. Vreau să discut cu tine despre Donald, băiatul nou care l-am angajat.
E uimitor. Şi are un pont frumos.
Ce ai făcut? Doamne. Ascultaţi, cu toţii!
Înţeleg că Marcus aici de faţă a promovat oameni.
Nu ar trebui să-l ascultaţi pe Marcus. E concediat.
Ce?! Asta e o nebunie, haide!
Scuze, Marcus. Eşti o liabilitate.
Tot angajezi oameni fără autoritate.
Trebuie să vorbesc cu acest Donald.
Haide. Cine este Donald?
- Eu sunt Donald. - Eu sunt Donald.
Eu sunt Donald.
Faceţi un Spartacus pentru mine?
Nu. Chiar mă numesc Donald.
Da, şi eu. Ce ciudat.
Donald şi Donald, luaţi loc. Ştiu că sunteţi ambii, proştilor.
Deci, tu eşti Donald?
Unul din ei.
Nu-mi place cum discuţi cu clienţii, şi nu-mi place că nu-ţi porţi cravata.
Această organizaţie are o reputaţie pentru bună voinţă. Şi port de cravată.
Te aud, da.
Dar câteodată trebuie să mai faci praf câteva cotlete, corect?
Ce? Donald. Asta e o organizaţie de caritate.
Deci cu asta vă ocupaţi aici!
Sigur, sunteţi...
o instituţie de caritate?
Şi nu facem praf oamenii.
Găsim cămine pentru orfanii de război.
La naiba.
Bine, în regulă.
Nu le lua, nu-mi pasă.
Nu ştiu, le vom vinde, vom face un profit bunicel.
Adică vindeam orfani de război?
"Warphans", da. Şi nu îi vindem! Doamne, omule!
- Metodele lui dau rezultat, Karen. - Gura, Marcus!
- Vreau să-ţi cureţi imediat biroul. - Mă concediezi.
Toate orele cât am stat la această companie nu înseamnă nimic?
Te poţi întoarce la slujba ta temporală.
Slujbă temporală? Nu am o slujbă temporală.
Eu doar...
mă ascundeam în această clădire. Ce?
Mă ascundeam de colega mea de apartament şi prietenul ei.
Te rog să nu mă concediezi, Karen. Deja i-am zis şefului să-şi bage slujba acolo
unde nu străluceşte soarele. - Penge? Te rog, Karen., nu mă concedia.
Slujba asta înseamnă aşa multe pentru mine.
N-am mai avut niciodată o slujbăc cu salariu aşa bun înainte. Te rog!
Am cumpărat o barcă de viteză pe internet.
Te rog, Karen, te rog.
Şi eu sunt orfan.
Te rog.
Dacă te vom mai vedea în aceste perimetre vom chema poliţia.
Lasă-mă!
Ce se petrece cu voi doi?
Doamne, serviciul de aici e groaznic.
- Mie îmi zici. - Tocmai am fost prinşi în toalete.
Sincer?
- Este... - Palpitant?
- Da. - Haide.
Ai terminat slujba mai devreme, Don.
Doamne, Scumpule, n-a lucrat cu adevărat acolo.
Nu-i aşa?
- Nu. - Nu pricep ce se petrece.
Brian, nu am o carieră, bine.
Doar o slujbă provizoriu de doi bani.
Cel puţin sper că încă mai am.
Va trebui să-l sun pe Jason şi să-l ling serios în fund.
Doamne. Cred că m-a ajuns mahmureala. Capul meu zici că este sirop.
Pe mai târziu, Barry.
Pa, Dontom. Păstrăm legătura!
Deci, după cum am zis, mă numesc Don Danbury iar asta este Cum să nu...
aţi prins ideea.
Traducerea şi adaptarea: DonReid (c) www.subs.ro