Anterior în The Walking Dead...
Tată!
L-aţi încătuşat pe fratele meu pe acoperiş?
Şi l-aţi lăsat acolo!
Mie mi se pare că aveţi nevoie de mai multe arme.
Am aruncat geanta în Atlanta când am fost înconjurat.
Mă întorc.
Abia ai ajuns şi deja te întorci să pleci?
Merle! Merle! Nu! Nu!
- Ce e? - Nimic.
Nu e nimic. Întotdeauna e ceva.
Nu te-a învăţat tata să faci noduri cui?
De ce ar fi făcut asta? El nu făcea decât nodul pescarului.
- Un nod. - Ba nu.
Făcea cel puţin trei.
Noduri fixate?
Nici gând.
Bine, inventez.
Te-a învăţat tata despre momeala uscată?
Da. Pe tine?
- Vie. - Glumeşti.
Dar era mereu de neclintit.
Îl ştii pe tata şi pescuitul lui.
Aşa crezi?
Mi-am petrecut doar întreaga copilărie cu fundul într-o barcă.
Dar pe vremea aia era vorba de aruncatul cârligului.
Pescuiam pentru cină.
Noi nu. Îi aruncam mereu înapoi.
- Întotdeauna. - Cred că a schimbat lucrurile.
Ar fi însemnat să-şi schimbe religia.
Oamenii se schimbă. Nu e vina lui că noi ne-am născut la 12 ani diferenţă.
Nu.
Pentru că în momentul în care ai plecat la colegiu,
era fundul meu în barca aia iar el mă învăţa despre momeala vie.
Comportamentul ăsta nu s-a dezvoltat peste ani.
Crezi că a făcut-o pentru noi?
Pentru că ştia că suntem foarte diferite.
Ştia că tu aveai nevoie să prinzi peştii
iar eu să-i arunc înapoi.
Aminteşte-ţi regula:
Nu se plânge în barcă.
Vreau să spun...
poate Florida n-a fost atât de afectată.
Poate e mai bine acolo.
Crezi?
Cred că muşcă.
Şi cu nodurile alea greşite.
Dumnezeule.
Până aici a ţinut regula plânsului.
Cred că era mai mult pentru tata decât pentru peşte.
Subtitrarea BlackAmber-Dorula/SubTeam www.subtitrari-team.ro
THE WALKING DEAD Sezonul 1 Episodul 4
Comentarii pe www.tvblog.ro Transcript www.addic7ed.com
N-am să ezit. Nu-mi pasă dacă aude fiecare zombi din oraş.
Ai vreo cârpă la tine?
Cred că pânza de ferăstrău a fost prea tocită pentru cătuşe.
Ce mai mizerie.
Trebuie să fi folosit un garou... poate cureaua.
Ar fi fost mai mult sânge dacă n-o folosea.
Merle? Eşti aici?
Jim? Eşti bine?
Dacă mai continui, o să cazi fără suflare.
Măcar bea nişte apă.
A avut destul în el încât să-i elimine pe nenorociţii ăştia doi.
Cu o singură mână.
Fratele meu e cel mai dur nemernic pe care l-am întâlnit.
Dă-i un ciocan, sparge piroane.
Orice om poate să leşine din cauza hemoragiei,
indiferent cât e de dur.
Scumpo. Ia te uită.
Ia priviţi.
Doamnelor...
Datorită vouă, copiii mei vor mânca astă seară.
- Mulţumesc. - Mulţumeşte-i lui Dale.
Barca şi sculele sunt ale lui.
Mamă, priveşte. Uite cât peşte.
Mulţumesc.
Unde aţi învăţat să pescuiţi?
- Tatăl nostru. - Mă înveţi cum se face?
Sigur. Te învăţ despre noduri cuie şi alte chestii.
- Dacă e în regulă. - N-o să mă auzi protestând.
Dale. Când ai uns ultima dată mulinetele astea?
Sunt o ruşine.
Nu vreau să alarmez pe nimeni
dar s-ar putea să avem o mică problemă.
- Merle! - Nu suntem singuri aici.
- Îţi aminteşti? - Dă-i dracului.
Ar putea să moară de la hemoragie. Tu ai spus-o.
Ce e chestia aia arsă?
Piele.
A cauterizat ciotul.
Ţi-am spus că e dur.
Nimeni nu-l poate ucide pe Merle decât el însuşi.
Nu fi aşa încrezător. A pierdut mult sânge.
Da?
Nu l-a împiedicat să scape din capcana asta mortală.
A ieşit din clădire?
De ce dracului ar face-o?
De ce să n-o fi făcut?
E singur acolo, din câte ştie el,
făcând ceea ce trebuie.
Supravieţuind.
Numeşti asta supravieţuire?
Umblând aiurea pe străzi, poate dând ortul popii?
Ce şanse are afară?
Nu mai rele decât să fie încătuşat şi lăsat de voi să putrezească.
Tu n-ai putut să-l ucizi.
De ce eşti îngrijorat pentru un ticălos mort?
Ce zici de 1.000 de ticăloşi morţi?
- E altă poveste? - De ce nu-i pui pe răboj?
Fă ce vrei. Mă duc să-l găsesc.
- Daryl, aşteaptă. - Ia mâinile de pe mine!
- Nu mă poţi opri. - Nu te învinovăţesc.
E familia ta, înţeleg. Am trecut prin iad s-o găsesc pe a mea.
Ştiu exact cum te simţi.
Nu poate ajunge departe cu rana aia.
Te putem ajuta să cauţi câteva străzi în jur
dar numai dacă nu ne pierdem calmul.
Pot s-o fac.
Numai dacă luăm armele înainte.
Nu bântui pe străzile din Atlanta
înarmat cu intenţii bune.
Jim.
Jim, de ce nu te opreşti?
- Doar o secundă, te rog. - Ce vrei?
Suntem puţin preocupaţi, asta e tot.
Dale spune că eşti aici de ore întregi.
- Şi? - De ce sapi?
Vrei să ajungi în China, Jim?
Ce contează? Nu fac rău nimănui.
Poate numai ţie.
Sunt 38 de grade azi. Nu poţi să o ţii aşa.
Sigur că pot. Uitaţi-vă la mine.
Jim, ei n-o vor spune, aşa că o spun eu.
Sperii oamenii.
Îl sperii pe fiul meu şi pe fiica lui Carol.
N-au de ce să fie speriaţi.
Ce dracului, oameni buni?
Sunt aici de unul singur. De ce nu plecaţi toţi
şi să mă lăsaţi singur?
Credem că trebuie să iei o pauză.
Du-te şi stai puţin la răcoare.
Poate mănânci ceva.
Mai târziu, poate vin aici
şi te ajut şi eu.
Jim, spune-mi despre ce e vorba.
Dă-mi lopata, te rog.
- Altfel? - Nu există altfel.
Te rog. Am venit să te rog.
Nu vreau să fiu nevoit să ţi-o iau.
Şi dacă nu vreau, atunci ce se întâmplă?
Ai să-mi stâlceşti mutra
ca lui Ed Peletier, nu?
I-aţi văzut faţa, nu? Ce-a mai rămas din ea.
Asta se întâmplă când cineva ţi se pune de-a curmezişul.
Aia a fost altceva, Jim.
Tu n-ai fost acolo. Ed îşi pierduse controlul. Voia să-şi bată nevasta.
E căsătoria lor. Nu a lui.
El nu e judecător şi jurat. Cine te-a votat şeful cel mare?
N-am venit să mă cert cu tine, bine?
- Dă-mi lopata. - Nu, nu, nu.
Dă-mi... Jim!
- Bun... - Nu ai niciun drept!
- Opreşte-te. - Nu ai niciun drept!
Jim, stai liniştit.
Jim, nimeni n-o să-ţi facă nimic.
Mă auzi?
Jim, nimeni n-o să-ţi facă rău.
E o minciună. E cea mai mare minciună.
Le-am spus asta soţiei şi copiilor mei.
Am spus-o de 100 ori. N-a contat.
Au ieşit de nicăieri. Erau cu zecile.
I-au smuls din mâinile mele.
Singurul motiv pentru care am scăpat
a fost că morţii erau ocupaţi să-mi mănânce familia.
Nu eşti singur.
Chiar dacă e o idee proastă şi nici nu prea îmi placi.
E o idee bună, ascultă-mă doar.
Dacă ieşim în grup,
suntem înceţi, atragem atenţia.
Dacă sunt singur, mă mişc repede.
Uite.
Asta e tancul, la cinci cvartale de unde suntem acum.
Asta e geanta cu arme.
Aici e aleea unde te-am tras prima oară când ne-am întâlnit.
- Pe acolo merg eu cu Daryl. - De ce eu?
Arbaleta face mai puţin zgomot decât pistolul lui.
Cât timp Daryl aşteaptă în alee,
eu fug în stradă şi iau geanta.
Pe noi ne-ai pus undeva?
Tu şi T-Dog, aşa e.
Voi veţi sta în aleea asta.
La două cvartale? De ce?
S-ar putea să nu mă pot întoarce tot pe acolo.
Zombi s-ar putea să-mi taie calea.
Dacă se întâmplă, nu mă întorc la Daryl.
Merg înainte,
ocolesc tot drumul până în aleea în care sunteţi voi.
În orice direcţie o iau,
voi sunteţi acolo să mă acoperiţi.
După aceea, ne întâlnim cu toţii aici.
Puştiule, ce-ai făcut înainte de toate astea?
Livram pizza. De ce?
Ai ceva curaj pentru un chinezoi.
- Sunt coreean. - Cum spui tu.
Nu trage în mine! Ce vrei?
Îmi caut fratele. E grav rănit. L-ai văzut?
- Ajutor! - Taci!
Ai să aduci zombi peste noi. Răspunde-mi.
- Răspunde-mi. - Ajutaţi-mă!
Ajutaţi-mă!
Taci. Taci.
Taci.
Asta e. Asta e geanta, omule.
Ia-o! Ia-o!
Lasă-mă! Lasă-mă!
Daryl!
Veniţi înapoi,
nenorociţilor!
Gata.
Am să-ţi urc boaşele în gât!
- Lasă-mă! - Calmează-te.
L-au luat pe Glenn. Ticălosul ăla
şi nenorociţii de prieteni ai lui.
O să-ţi fac fundul arşice!
Băieţi! Băieţi! Suntem blocaţi!
În laborator. Du-te.
Haide. La dracu, să mergem.
Jim, vrei nişte apă?
- Bine. - Da?
În ordine.
Poftim, prietene.
Îmi torni puţină şi pe cap?
Da.
Te răcoreşti?
Da.
Cât o să mă ţineţi aşa?
Păi...
Până nu cred că mai eşti un pericol pentru tine
sau pentru alţii.
Îmi pare rău dacă v-am speriat băieţelul şi fetiţa.
Aveai insolaţie. Nu dă nimeni vina pe tine.
Nu mai sunteţi speriaţi acum, nu?
Nu, domnule.
Mama are dreptate. Soarele mi-a copt creierul.
Jim, ştii de ce săpai?
Poţi să ne spui?
Am avut un motiv. Nu-mi amintesc.
Am visat ceva azi noapte.
Era şi tatăl tău în el. Şi tu erai.
Erai îngrijorat pentru el. Nu-mi amintesc restul.
Eşti îngrijorat pentru tatăl tău?
Nu s-au întors încă.
Nu trebuie să vorbim despre asta.
Tatăl tău e ofiţer de poliţie, fiule.
El ajută oamenii.
Probabil s-a întâlnit cu nişte oameni care aveau nevoie de ajutor.
Omul ăla e dur ca oţelul.
Nu-l cunosc prea bine dar...
am văzut-o la el.
Am dreptate?
Da.
Nu-l va opri nimic din drumul lui înapoi aici
la tine şi la mama ta. Pe cuvântul meu.
În regulă.
Cine vrea să mă ajute să curăţ peşte?
Frumos. Haide, Sophia.
Stai cu Carol, da?
Ţine-ţi băiatul aproape.
Să nu-l pierzi din ochi niciodată.
Trebuie să ştim unde s-au dus oamenii cu care erai.
Nu vă spun nimic.
Iisuse, omule. Ce s-a petrecut acolo?
Scârnăvia asta şi nemernicii lui de prieteni
au ieşit de nicăieri şi au sărit pe mine.
Tu eşti cel care a sărit pe mine, javră,
urlând că vrea să-şi găsească fratele, de parcă e vina mea.
L-au luat pe Glenn. Posibil să-l fi luat şi pe Merle.
Merle? Ce nume de mocofan mai e şi ăsta?
Nici câinelui nu i-aş pune numele Merle.
La dracu, Daryl. Înapoi.
Vrei să vezi ce-a păţit ultimul care m-a enervat?
O să încep cu picioarele de data asta.
Bărbaţii cu care erai ne-au luat prietenul.
Vrem numai să vorbim cu ei,
să vedem dacă rezolvăm ceva.
Sigur te simţi în stare?
- Da. - Bine.
O singură mişcare greşită
şi te alegi cu o săgeată în fund. Doar să ştii.
G. o să-mi scoată săgeata din fund
şi o să ţi-o înfig în fund, ca să vezi cum e.
- G? - Guillermo.
El e cel mai tare aici.
Bine atunci.
Să mergem să-l vedem pe Guillermo.
Te simţi bine, mititelule?
O să-mi taie piciorul.
Poliţiştii fac asta?
Nu el. Ţăranul ăla.
A tăiat mâinile unui tip, omule. Mi-a arătat.
- Taci. - Ăla de acolo e Vato, hombre.
Mi-a tras în fund cu o săgeată. Care-i treaba, hombre?
Linişteşte-te, uşurel. Linişteşte-te.
E adevărat?
Vrea piciorul lui Miguelito?
E bolnăvicios, omule.
Speram să avem o discuţie mai calmă.
Smucitul ăsta a sărit la vărul mai mic al lui Felipe,
l-a bătut, l-a ameninţat că-i taie piciorul,
Felipe a primit o săgeată în fund
şi tu vrei o discuţie calmă?
Mă fascinezi.
Febra momentului.
S-au făcut greşeli de ambele părţi.
Ce ţi-e tipul ăsta, oricum? Nu păreţi înrudiţi.
E unul din grupul nostru, mai mult sau mai puţin.
Sunt sigur că ai câţiva ca el.
Îl ai pe fratele meu acolo?
Scuze, nu mai avem băieţi albi.
Dar am asiatici. Te interesează?
Eu am pe unul de-al tău, tu ai unul de-al meu.
Pare un schimb corect.
- Mie nu-mi sună corect. - G.
- Haide, omule. - Oamenii mei au fost atacaţi.
Unde e compensarea pentru durerea şi suferinţa lor?
Mai la subiect, unde mi-e sacul cu arme?
- Arme? - Sacul pe care l-a văzut Miguel pe stradă.
Sacul pe care Felipe şi Jorge s-au întors să-l ia.
- Acel sac cu arme. - Greşeşti.
- Nu prea cred. - Că ar fi al vostru.
E sacul meu cu arme.
Sacul era pe stradă.
Oricine putea veni să spună că e al lui.
Ar trebui să te cred pe cuvânt?
Ce-i opreşte pe oamenii mei să-şi descarce armele în tine
chiar aici şi acum şi să iau ce e al meu?
Ai putea face asta.
Sau nu.
Haide, omule. Fă schimbul.
Te rog.
Văd două opţiuni.
Te întorci cu Miguel şi cu sacul meu cu arme,
toată lumea pleacă.
Ori, te întorci cu armele încărcate
şi vom vedea care dintre părţi pierde mai mult sânge.
Armele lor valorează mai mult decât aurul.
Aurul nu-ţi va proteja familia sau îţi va pune mâncare pe masă.
Ai să renunţi pentru puştiul ăsta?
Dacă ştiam că îl luăm înapoi pe Glenn, puteam fi de acord.
Dar crezi că Vato de vizavi o să ni-l dea pur şi simplu?
- Îl faci mincinos pe G? - Eşti amestecat în asta?
Vrei să-ţi ţii gura?
Întrebarea e, ai încredere în cuvântul omului?
Nu, întrebarea e, pe ce eşti dispus să pariezi?
Ar putea fi mai mult decar armele lor. Ar putea fi viaţa ta.
Atât valorează Glenn pentru tine?
Viaţa pe care o am, i-o datorez lui.
Eram un nimeni pentru Glenn,
un idiot înţepenit într-un tanc.
Putea să plece, dar n-a făcut-o.
Nici eu n-o voi face.
Deci o să-i dai armele?
Nu am spus asta.
Nu vă ţine nimic aici pe voi doi.
Ar trebui să plecaţi, să vă îndreptăţi spre tabără.
Şi ce să-i spunem familiei tale?
Haide, asta-i o nebunie.
Faceţi cum a spus G.
Îmi văd armele, dar nu sunt toate în sac.
Asta pentru că nu-s ale tale.
Cred că am mai spus asta.
Haide să-i împuşcăm pe nebunii ăştia chiar acum, frate.
În regulă? Să-i împuşcăm în fund, frate.
Nu cred că apreciezi în întregime gravitatea situaţiei.
Nu, sunt destul de limpede.
Ţi-ai primit omul. Îl vreau pe al meu.
O să-ţi ciopârtesc băiatul. O să-l dau hrană la câinii mei.
Sunt javrele cele mai diavoleşti, rele, mâncătoare de oameni, pe care le-ai văzut.
Le-am luat de la Satana la o vânzare din curte.
Ţi-am spus cum trebuie să fie. Eşti teribil de surd?
Nu, am auzul bun. Ai spus să venim cu armele încărcate.
Bine atunci, am venit.
Felipe! Felipe!
Abuela, du-te înapoi cu ceilalţi... acum.
Ia bătrâna din bătaia armelor!
Abuela, ascultă-ţi nepotul, bine?
Asta nu e un loc potrivit pentru tine acum.
Dl Gilbert are probleme de respiraţie.
Are nevoie de lucrurile lui pentru astm.
Carlitos nu le-a găsit.
Are nevoie de medicamentul său.
Felipe, du-te şi ocupă-te de asta, bine?
Şi ia-ţi bunica cu tine.
Abuela! Vino cu mine, te rog.
Cine sunt oamenii ăştia?
- Te rog, vino cu mine. - Să nu-l dobori.
- Doamnă? - Felipe e un băiat bun.
Are probleme dar se adună.
Avem nevoie de el aici.
Doamnă.
Nu-s aici să vă arestez nepotul.
Atunci ce treabă aveţi cu el?
El...
ne ajută să găsim o persoană dispărută.
Un tip pe nume Glenn.
Băiatul asiatic?
E cu dl Gilbert.
Vino. Vino, o să-ţi arăt.
Are nevoie de medicamente.
Lăsaţi-i să treacă.
Abuela, te rog. Du-mă la el.
În regulă. În regulă.
Uşurel. Respiră.
Respiră. Dă-i drumul afară. Respiră.
Relaxează-te.
- Ce dracu e asta? - Un atac de astm.
Dintr-o dată n-a mai putut respira.
Am crezut că te-au mâncat câinii, omule.
Pot vorbi cu tine?
Eşti cel mai prost ticălos pe care l-am întâlnit.
Am venit aici pregătiţi să vă omorâm până la unul.
Mă bucur că nu s-a întâmplat aşa.
Dacă s-ar fi întâmplat, sângele ăla ar fi fost pe mâinile mele.
Şi pe ale mele. Am fi luptat.
N-ar fi fost prima oară când trebuia să luptăm.
Să apărăm mâncarea, medicamentele... ce-a mai rămas din ele.
Oamenii ăştia, cei bătrâni...
personalul a plecat, lăsându-i aici să moară.
Eu şi cu Felipe am fost singurii care am rămas.
Ce sunteţi voi, doctori?
Felipe e asistent... asistent pentru nevoi speciale.
Eu,
sunt administratorul.
Şi restul echipei?
Vatos au venit
să vadă ce fac părinţii lor, bunicii lor.
Văd cum sunt lucrurile şi majoritatea decid să rămână.
E şi un lucru bun. Avem nevoie de forţă.
Oamenii cu care ne-am întâlnit de când au luat-o lucrurile razna,
din cei mai răi... jefuitori,
din cei care iau cu forţa.
- Noi nu suntem aşa. - De unde era să ştiu?
Oamenii mei au fost atacaţi şi voi aţi apărut cu Miguel ostatic...
Aparenţele.
Bănuiesc că lumea s-a schimbat.
Nu.
E aceeaşi cum a fost mereu. Cei slabi sunt doborâţi.
Aşa că facem ce putem aici.
Familia Vatos lucrează la maşinile alea,
vorbind despre scoaterea celor bătrâni din oraş.
Dar majoritatea, nu pot ajunge nici măcar până la baie singuri, aşa că ăsta-i un vis.
Totuşi, tine personalul ocupat
şi asta înseamnă ceva.
Aşa că am baricadat ferestrele,
am sudat toate uşile cu excepţia unei intrări.
Vatos, ei mai ies,
caută de mâncare ce pot pentru a putea continua.
Păzim perimetrul ziua şi noaptea şi aşteptăm.
Oamenii de aici,
se uită cu toţii la mine acum.
Nici măcar nu ştiu de ce.
Pentru că pot.
Recunoaşte, te-ai întors în Atlanta doar pentru pălărie.
Nu spune nimănui.
Ai dat jumătate din arme şi muniţii.
- Nici măcar jumătate. - Pentru ce?
Pentru o gaşcă de băşinoşi bătrâni care vor muri oricum în orice moment?
Serios, cât crezi că mai au de trăit?
Noi cât mai avem?
- Dumnezeule. - Unde dracu ne e dubiţa?
- Am lăsat-o chiar aici. Cine a luat-o? - Merle.
Se va răzbuna în tabără.
Hârtie de împachetat, şerveţele colorate, nimic?
Serios?
Cum poţi să nu ai deloc?
Am fost informat de iminenţa apocalipsei şi le-am stocat.
Mâine e ziua lui Amy.
Am marcat ziua în calendar ca să fiu sigură.
Nu dai un cadou ne împachetat.
Respiră adânc.
Sunt sigur că voi găsi ceva aici.
Am pus pietrele în jur.
Vezi? Flăcările vor putea fi puţin mai înalte
şi vor fi aparate.
Jim. Cum te simţi, omule?
Sunt mai bine. Mult mai mult eu însumi.
Sper că înţelegi necesitatea acestui...
răgaz.
Am altele la care să mă gândesc.
Vreau doar să mă asigur că nu-s...
că nu-s resentimente.
Nu sunt. Înţeleg.
Bine.
De ce nu vii să ni te alături?
Bătrânul peşte prăjit.
- Mi-ar plăcea foarte mult. - Bine.
De ce nu ieşi afară cu ceilalţi?
La dracu cu oamenii ăştia.
N-aş urina pe ei dacă ar avea capul în foc.
De ce nu rămâi aici?
Să-i ţii tatălui tău companie.
Ed, ea vrea să fie cu toţi.
- Haide. - Bine.
La dracu cu voi amândouă.
Nu e nevoie să mă mai deranjaţi tot restul nopţii.
Dă-mi peştele, te rog.
- Poftim. - Doamne, e bun.
I-am simţit lipsa.
Trebuie să te întreb, omule. Mă înnebuneşte.
- Ce? - Ceasul ăla.
Ce e cu ceasul meu?
Te văd în fiecare zi, la aceeaşi oră,
învârtind chestia aia
ca un preot de ţară când îşi spune rugăciunea.
Şi eu m-am întrebat.
- Nu văd care e ideea. - Dacă nu cumva citesc greşit semnele,
lumea se pare că a ajuns la final.
Cel puţin a luat-o la goană pentru o vreme.
Dar apoi eşti tu în fiecare zi, învârtind ceasul ăla prostesc.
Timpul... e important să-i ţii măsura, nu?
Cel puţin, zilele.
Nu crezi, Andrea?
Susţine-mă.
Îmi place... îmi place ce...
spune un tată fiului său când îi dă un ceas,
că a fost înmânat din generaţii.
Spune,
"Îţi dau mausoleul"
"tuturor speranţelor şi dorinţelor."
"care se vor potrivi nevoilor tale personale"
"nu mai bine decât a făcut-o pentru mine sau pentru tatăl meu."
"Ţi-l dau"
"nu ca să-ţi aminteşti ora, "
"dar pentru că ai putea-o uita un moment"
"din când în când, "
"şi nu-ţi risipi răsuflarea încercând să-l cucereşti."
Eşti aşa de ciudat.
Nu e de la mine. E Faulkner.
William Faulkner. Poate că l-am citat greşit.
- Unde te duci? - Trebuie să mă uşurez.
Doamne, încerc să fiu discretă aici...
Am crezut că v-am spus să mă lăsaţi dracului în pace, nu-i aşa?
Ce am spus?
Nu mai avem hârtie igienică?
- Mamă! - Carl!
Lori, doboară-l.
Dumnezeule.
Hai, hai!
Sunt aici. Shane, ce facem?
- Shane? - Urmează-mă!
Nu! Nu!
Doamne! Dumnezeule!
Ajută-mă.
Doamne, nu ştiu ce să fac.
Nu ştiu ce să fac.
- Haide. Haide, rămâneţi aproape. - Carol!
Rămâneţi aproape!
Haideţi cu toţii! Faceţi-vă drum aici!
Chiar în ţara ta. Shane.
Duceţi-vă la camper! Fugiţi!
- Shane! Shane! - Rămâi cu mine.
Rămâi în spatele meu. Morales, vino aici!
- Treci în spatele meu! - Să mergem!
Rămâi cu mine.
Haideţi, faceţi-vă drum către rulote!
Iubito! Carl!
Iubito!
- Tată! - Carl!
Amy.
Nu ştiu ce să fac, Amy.
Amy.
Nu, nu.
Amy!
Acum îmi amintesc visul,
de ce am săpat gropile.
Traducerea: BlackAmber-Dorula/SubTeam www.subtitrari-team.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Transcript: www.addic7ed.com