Säsong 3 Episod 7 - Breach -
SSG - SweSUB Group © taureane www.SweSUB.nu
TIDIGARE
Jag vet inte. "Komma in från kylan?"
Det känns som om jag är i nån skräpspionroman från 50-talet-
-när du använder det uttrycket. - Vad är det för fel med det?
Jag tycker att vi kan använda uttryck från detta århundrade-
-för oss som är födda på senare tid. - "Söker fristad" känns lite precist.
Vi kan använda maffiatermer. Som "han måste bort från gatan"-
-eller,"nej, nej, nej Frankie måste försvinna."
Frankie kommer nog att känna sig väldigt säker med oss.
Här är det.
- Det är verkligen knappast värt det. - Kanske killen är en ödletyp.
- Som inte kan dölja sig offentligt. - Därför en stinkande mötesplats.
Hans meddelande sa inget om arten. Bara att han behövde vår hjälp.
- Tror du alltid amfibie? - När jag inte vet varelsen?
Jag också.
Ni tar de övre våningarna. Håll radiokontakt.
- Kan ni försöka vara lite mer... - Inbjudande?
Särskilt om han är en ödla.
Hallå?
Är det nån här?
- Varför be om hjälp och inte dyka upp? - Rädsla, kanske.
- För vad? - Det är en jäkla bra fråga.
Hallå!
Kom ut, lille vän. Vi är vänliga.
- Försöker bara vara inbjudande. - Ja. Ingenting.
Vänta.
- Scannern gillar inte nåt här. - Ja, det är EM-störningar.
- Det finns en kraftstation i närheten. - Eller så vill den inte bli hittad.
Ja.
Ingen verkar ha varit här på flera år.
- Beter sig era scanner konstigt? - Konstiga energispikar som planar ut.
Jag får en dålig känsla kring det här stället.
Tack, för att du säger det.
Vi har svept tredje och fjärde våningen. Var han här, fick han kalla fötter.
Jag fattar inte varför. Plus, att jag hatar det här stället.
Amen.
Möt mig vid huvudingången.
Med nöje.
Henry får kolla scannern. Kanske "väldigt läskigt" är en parameter.
Killen blev rÃ¤dd och dÃ¶k inte upp. Var Ã¤r mysteriet?
- Det finns alltid ett mysterium. - Det lÃ¥ter fÃ¶rtjusande.
Vill mr Blyg ha vår hjälp, kommer han.
- Tills dess, även om jag älskar det... - Såvida han inte försökte varna oss.
Nåt konstigt pågår här. Jag kan inte sätta fingret på det.
Hela byggnaden har konstiga vibbar, som om människor dog här.
Vill du stanna? Henry och den stora killen kan scanna hela platsen.
Nej, vi åker tillbaka. Jag har lämnat Tesla ensam i biblioteket för länge.
Vi kommer tillbaka senare med alla.
- Vem vill ha en sen frukost? - Ja, mat är en bra uppmaning.
Kom igen. - Will! Kate!
- Vilket skämt jag hörde igår. - Kör.
- Knack, knack. - Allvarligt?
- Var bara med, William. - Vem är det?
Förbannat.
Vad i hela fridens dagar?
Will? Kate?
Hallå?
Visa dig.
Den enda anledningen att vi är här är för att du kallade på hjälp.
Var är du?
Gå bort!
Jag vill dig inget illa.
Jag är inte din fiende!
- Vem är du? - Helen. Du är vacker.
- Vem är du? - Skulle...
...du...
....inte vilja veta det?
Du låste in mig här. Störde ut min telefon. Fångade mig med flit.
- I grund och botten, ja. - Så du mår bra, och har övertaget?
- Sluta! - Du menar...sluta göra det här?
Jag har väntat länge på det här. Jag vill att det ska vara länge.
- Hur känner du mig? - Ja, hur.
Om du kan hålla huvudet kallt medan alla runtomkring dig förlorar sina.
Om du kan lita på dig själv när männen tvivlar på dig, vänta och inte tröttna.
- ...Eller ljugit för. - Vad vill du?
Hologram till dr Magnus. Jag är Helen Magnus. Vill ni skriva under här, frun.
- Vilket hologram? - Stadshologrammet.
Jag vet inte vad du menar...
- Hologram... Stad... - Snälla. Jag har ingen aning.
Nej, nej, nej. Fokus. Stad. Hologram. Karta.
Har du haft besökare i Fristaden? Två av mina vänner? Extremt bleka?
- Det var du. Du attackerade Will. - Det var så lite så.
Sluta slå mig.
Okej.
- Jag känner till staden. - Bra! Slutstenarna. Plats. Berätta.
Slutstenar? Jag vet ingenting om slutstenar! Jag svär!
Du har kartan, ja? Har haft den i flera veckor nu? Du har kartan, ja?
- Studerat den. Lärt dig den, ja? - Vad vi kan. Den är väldigt komplex.
Har du blivit dum? Slutstenar. Plats. Koordinater.
Vi har studerat kartan, men ärligt, vi har inte hittat nåt om slutstenar.
Åh, Gregory! Han skickar dig detta härliga meddelande.
Du tar inte ens emot det ordentligt. Har du förstått vad du tittar på?
- En ihålig jord. - Ja, den är underjordisk! Bravo!
- Du vill veta hur man når staden. - Genom... Kom igen, säg det.
- Slutstenarna. - Ge damen ett pris.
Jag kanske vet nåt om dem. Du vet tydligen mer om staden än jag.
- Du kanske kan ge mig mer detaljer. - Håll tyst! Tror du jag är en idiot?
Du vet inte, eller hur?
Åh, Gud, kvinnan vet inte. Du har inte gjort dina läxor.
Mycket besviken. Då antar jag att vi är klara.
Aj!
Här är... Johnny!
Trevligt.
Första attacken var här...
Andra här...
...tredje.
Han behöver ett öppet område för att agera.
Will! Kate!
Vad i himlens namn?
Oförsiktig...
Jag ser att du inte har tappat stilen.
Jag antar att vi har träffats förut. Jag kan inte placera dig.
Ett misslyckat Sektexperiment? Kanske en före detta patient?
Fortsätt gissa.
Kom igen, Helen. Du är smartare än så.
Du har spelat det här spelet förut.
Kom igen... Visa dig.
Jag vill bara prata.
Säg, du har väl inte glömt mig.
- Adam. - Trevligt att se dig igen, raring.
Det var bara, vad? Hundra år sedan.
Det här är omöjligt. Du är död.
Jag dödade dig.
- Jag förstår inte. - Det måste vara så förvirrande för dig.
Säg inte att du är ledsen, speciellt om du inte är det.
Varför ska jag berätta nåt? Varför bryr du dig?
Jag antar att du har rätt. Det är en rimlig fråga.
Har du glömt hur man pratar med mig?
- Får jag prata med Adam? - Jag är här. Det är jag.
Kan du förlåta mig?
För att jag är den som är förnuftig?
Jag kan inte göra det.
- Jag förstår. - Han förstår varför du mördade oss.
Han sa att det var en ren affär. Och att inte ta det personligt.
Ja, han skulle se det så.
Jag behöver nog prata med honom också.
Du vill nog inte göra det.
Han har lett det här från början.
Jag förstår det.
Det är okej. Jag klarar mig.
Det är roligt att se dig igen. Jag hoppas vi ses snart.
- Det hoppas jag också. - Din oärliga slyna.
- Hej, Adam. - Kalla mig Hyde.
"Adam Worth" verkar så svagt och patetiskt.
Jag har aldrig riktigt brytt mig om "Jekyll". "Hyde"?
- Min typ av öknamn. - Sluta glorifiera dig själv.
- En bok du skrev hög på kokain. - Om mina fantastiska bedrifter.
Jag fick aldrig några pengar för den. Stevenson, den själviska jäveln.
Så det här handlar bara om hämnd?
Eftersom du misslyckades med den holografiska karttestet, ja.
Hur visste du att jag hade den?
Han ville att jag skulle fråga dig vad du tyckte om allt det här.
Han har alltid försökt imponera på dig, men jag? Jag bryr mig inte.
- Så, din enhet. Det är så du reser. - Hans begåvning. Min törst för våld.
Verkligen en himmelsk förening. Blip! Hej, smash, krasch, bang...blip.
- Den bästa leksak jag nånsin haft. - För en fegis.
Börja inte! Det var ett tag sen, men ärligt, du mördade oss.
Erkänn, du får skylla dig själv.
Din leksak... Om Adam beskrev hur den fungerar, skulle jag bli mer imponerad.
Bra försök. Tyvärr. Han är upptagen.
Förresten, han bad mig göra det snabbt. Jag avböjde. Jag vill hellre se dig lida.
Så snällt av dig.
Helen...
Jag begrep aldrig det här mellan dig och Johnny Druitt.
Helen?
Vad såg du hos den där dumma kvinnohataren?
Fastän jag gillade Tesla.
Han var åtminstone ärlig. Man visste alltid var man hade honom.
Watson var den enda som verkligen gav mig en rättvis chans, förutom du.
Du var min favorit. Tills du dödade mig.
Som du kanske har gissat, gav mig känslomässiga ärr.
Du kunde ha räddat henne. Du kunde ha räddat min dotter.
Istället lämnade du oss tomhänta.
Jag hörde om Ashley. Visst är det tragiskt att förlora ett barn.
- Varför har du inte åldrats? - Ser jag bra ut?
Du har lyckats överleva alla dessa år. Du känner till staden.
- Vi har mycket att prata om. - Ska jag berätta allt jag vet-
-utan att du ger mig nånting?
Jag har varit där. Den är fantastisk. Du skulle älska den. Allt du får nu.
Så pikant. En kvinna med ett skjutvapen.
Du skulle ha lyssnat på mig. De behövde inte ha gått så här långt.
Och här är vi i alla fall.
Trodde du att de skulle ignorera dig? Låta dig sprida ditt kaos okontrollerat?
Det är nåt du behöver veta, Helen. Om den här platsen.
- Det är häpnadsväckande. - Sluta. Jag vet vad du håller på med.
- Mer prat tills han kan rädda dig. - Så vad väntar du på?
Jag vet varför du är här. Vad din uppgift är. Kom igen, avsluta det.
Avsluta det!
Är du arg på mig, Helen?
Helen?
Will! Kate! Här uppe!
Jag vet varför du är arg.
Vilken bra en. Du trodde jag var det stora hotet.
- Din jävel! - Jag ville bara ruska om dig lite.
Se dig bli märkt och vimsig.
- Fast du slåss fortfarande som en tjej. - Sugen på mer? Eller mer trolleriknep?
Allt det här är ett mästerverk till din ära.
För att visa vad du har förstört. En begåvad kille med en lysande hjärna.
- Håll käften! - Ta mig, bruden!
- Nu har vi kul! - Adam? Adam, prata med mig.
- Ledsen, men han är inte intresserad. - Låt mig prata med honom!
Det var bara en idé. Jag var inte säker på att det skulle funka.
Jag lärde mig så mycket innan de stängde in oss.
- Hur är det här möjligt? - Tid är som papper.
Du kan vika ihop den precis som du vill.
De kan göra det. Jag behövde bara deras energikälla.
- Gör energinodulen i taket det här? - Tidskonstanten påverkas av massan-
-som förändras genom att ändra effekten av lokal tyngdkraft...
- Jag snabbade upp tiden. - Det låter dig röra dig runt?
Den ändrar alla regler. Snabbare tid gör att sprickor öppnas upp i subspace.
Precis som dörröppningar. Gillar du det?
- Det är lysande. - Jag vet. Visst är det?
- Adam, låt mig gå. Vi kan prata. - Nej, det går inte.
- Hela poängen är att hitta tillbaka. - Till staden.
- Och sen... - Döda mig.
Stilfullt.
- Jag har länge ångrat vad jag gjorde. - Stå tillbaka.
Jag vet att du inte kan förlåta mig. Jag har aldrig förlåtit mig själv.
Det går inte en dag utan att jag tänker på vad jag gjorde mot dig.
- Adam... - Jag saknar dig.
Det gör jag också.
Förbannade fnask!
Du kan inte gå in i sprickan oskyddad.
Inte med skador.
Adam!
Adam, prata med mig!
Adam!
Jag var här. Han kom in...här.
Här...
Det är okej.
Inget mer, Adam!
- Jag ger upp. Ta mig som fånge. - Slutstenar. Vad är de?
- Hur leder de till staden? - Om du kan drömma-
-och låt drömmarna vara din herre... - Förblöd eller prata. Ditt val.
Han säger att du aldrig skulle göra det. Jag är inte så säker.
Jag har redan dödat dig. Det här skulle bara bli ouppklarat.
Du har förändrats under det senaste århundradet.
Varför skickade min far meddelandet? Vad är så viktigt med den staden?
- Adam! Fokus! - Allt är viktigt med den platsen!
Tror du att mirakeljordbävningar händer för att du är en trevlig person?
- Vad var syftet med meddelandet? - Det var en varning.
- Om staden? - Staden? Staden?
Det handlar om mig!
- Lever han fortfarande? - Det är 50-50.
Han bröt en del betydande regler när han skickade meddelandet till dig.
De har avrättat folk för mindre.
Du har hologramkartan, men vet inte hur man läser den.
Om du vill rädda Gregory, behöver du mig! Mig!
Ta mig till din Fristad, eller lämna mig här.
Annars...
...kommer det inte att finnas nåt kvar att studera.
Adam, vad har du gjort?
Jag förlåter dig, Helen.
Upp med dig!
- Jag förlåter dig. - Kom igen!
Kom igen!
- Knack, knack. - Allvarligt?
- Var bara med, William. - Vem är det?
Magnus!
- Herregud! Vad hände? - Vem är den där killen?
Vi är i trubbel.
SSG - SweSUB Group © taureane www.SweSUB.nu