Anterior în The Walking Dead...
Aş fi murit. Am scăpat walkie-talkie din geantă.
El îl are pe celălalt. Mă întorc.
- Îţi spun eu cum stă treaba! - Soţul meu e în viaţă.
Crezi că eu nu mă bucur?
Tu ai fost cel care mi-a spus că a murit.
Doamne!
Dumnezeule!
Morgan,
nu ştiu dacă eşti acolo.
Nu ştiu dacă mă poţi auzi.
Poate că acum asculţi.
Aşa sper.
Am mai găsit oameni... familia mea,
dacă poţi să crezi.
Soţia şi fiul meu
sunt în viaţă.
Am vrut ca tu să ştii.
Mai e ceva ce trebuie să ştii.
Atlanta nu e ce am crezut noi.
Nu e ce au promis. Oraşul este...
Nu intra în oraş.
Acum aparţine morţilor.
Suntem campaţi la câţiva km în nord-vest,
deasupra unei mari cariere de piatră.
O găseşti pe hartă.
Sper să vii să ne cauţi.
Dar să fii prudent.
Azi noapte au ieşit nişte zombi din pădure.
Am pierdut oameni.
Ai grijă de tine, Morgan. Ai grijă de băiatul tău.
Te mai caut mâine în zori.
Andrea.
Îmi pare atât de rău.
Ea nu mai e.
Trebuie să ne laşi s-o luăm.
Toţi am ţinut la ea
şi îţi promit că vom fi cât se poate de blânzi.
Tot nu vrea să se mişte?
Nici măcar nu vorbeşte cu noi.
A stat acolo toată noaptea.
Ce facem?
N-o putem lÄƒsa aÅŸa pe Amy.
Trebuie să ne ocupăm de ea
la ca şi de ceilalţi.
Îi spun eu cum stă treaba.
Andrea.
Ştiu cum funcţionează piedica.
În regulă. Bine.
Îmi pare rău.
Îmi pare rău. Îmi pare rău.
Comentarii pe www.tvblog.ro Mulţumim www.addic7ed.com
Subtitrarea BlackAmber-Dorula/SubTeam www.subtitrari-team.ro
THE WALKING DEAD Sezonul 1 Episodul 5
Nu puteţi fi serioşi.
O lăsăm pe fata aia să ne împiedice?
Fata moartă e o bombă cu ceas.
Ce sugerezi?
Trage în ea.
Curat, în creier, de aici.
La dracu, pot ucide un curcan între ochi de la distanţa asta.
Nu. Pentru Dumnezeu, las-o în pace.
Trezeşte-te, Jimbo. Avem nişte treabă de făcut.
Mulţumesc.
- Mulţumesc. - Voi ce faceţi?
Asta e pentru zombi. Oamenii noştri merg acolo.
Care e diferenţa? Toţi sunt infectaţi.
Ai noştri merg în rândul acela.
Nu-i ardem!
Îi îngropăm.
Înţeles?
Oamenii noştri merg acolo.
Culegi ce-ai semănat.
Ştii ceva? Taci, omule.
L-aţi lăsat pe fratele meu să moară.
V-aţi căutat-o cu lumânarea.
Sângerezi?
M-am murdărit de la cadavre.
Sângele ăla e proaspăt. Ai fost muşcat?
Nu.
Am fost zgâriat în timpul atacului.
- Ai fost muşcat. - Sunt bine.
Atunci arată-mi.
- Nu le spune, te rog. - L-a prins un zombi.
Un zombi l-a muşcat pe Jim.
- Sunt bine. Sunt bine. - Arată-ne.
Arată-ne.
- Uşurel, Jim. - Prinde-l.
Jim, arunc-o. Arunc-o.
Sunt bine.
Sunt bine. Sunt bine.
Sunt bine.
Sunt bine. Sunt bine.
Sunt bine.
Eu zic să-i dăm un târnăcop în cap,
fetei moarte la fel şi terminăm.
Asta ai vrea dacă ai fi în locul lui?
Da. Şi v-aş mulţumi în timp ce o faceţi.
Nu-mi place s-o spun... niciodată nu m-am gândit că...
Dar poate Daryl are dreptate.
Dale, Jim nu e un monstru sau un câine turbat.
- Nu sugerez că... - E bolnav. Un om bolnav.
Dacă o luăm aşa, care ne e limita?
Limita e destul de clară. Toleranţă zero pentru zombi
- sau pentru cei care vor fi. - Şi dacă îl putem ajuta?
Am auzit că cei de la controlul bolilor lucrează la un tratament.
Şi eu am auzit. Multe am auzit înainte ca lumea să se ducă dracului.
Dacă CDC e deschis încă şi funcţionează?
- Te duci cu gândul prea departe. - De ce?
Dacă a mai rămas ceva din guvern, orice parte cât de mică,
ei vor proteja CDC cu orice preţ, nu-i aşa?
Cred că e cea mai mare şansă. Adăpost, protecţie...
Bine, Rick, tu vrei toate astea. Şi eu le vreau, înţelegi?
Dacă există, sunt în baza militară.
- Fort Benning. - 160 km în direcţie opusă.
Aşa e. Dar e departe de focar.
Dacă baza e operaţională,
e bine înarmată. Am fi mai în siguranţă acolo.
Militarii au fost în primele linii în toată treaba asta.
Au fost copleşiţi. Am văzuţi cu toţii.
CDC e cea mai bună alegere şi pentru Jim e singura şansă.
Du-te şi caută aspirină, fă ceea ce trebuie să faci.
Cineva trebuie să aibă curaj
să se ocupe de afurisita asta de problemă!
Nu-i ucidem pe cei care trăiesc.
Foarte nostim venind de la un om care tocmai mi-a înfipt arma în cap.
Poate nu suntem noi de acord în unele chestiuni
dar în asta suntem. Pune-l jos.
Dă-i drumul.
- Vino cu mine. - Unde mă duci?
Unde vei fi în siguranţă.
Am venit să-mi aduc omagiile.
Ţi-am spus vreodată
cum mi-am pierdut soţia?
- Cancer, nu? - Da.
Am târât-o la toţi doctorii,
la fiecare test.
Şi după toate operaţiile şi chemoterapia,
ea era pregătită.
A acceptat.
Dar eu n-am putut.
Şi mi-am petrecut ultimii câţiva ani
foarte furios.
Mă simţeam atât de înşelat.
De când a murit ea,
voi fetelor aţi fost primele persoane...
la care am ţinut.
Azi e ziua ei?
Aniversarea ei a fost mereu ca...
o poveste lungă de o săptămână.
Dar cumva, am reuşit mereu s-o ratez.
Am fost plecată la colegiu
sau prea ocupată pentru petreceri de copii.
Ea mă suna emoţionată.
Întotdeauna spuneam că o să reuşesc să ajung acasă
şi mereu intenţionam să o fac
dar n-am reuşit niciodată mai mult de un telefon.
Ştiu că lucrurile sunt destul de grele pentru tine
fără să mai adaugi şi vina peste toate.
O fac eu. E soţul meu.
Amy.
Amy, îmi pare atât de rău.
Îmi pare rău
pentru că n-am fost niciodată lângă tine.
Mereu m-am gândit că mai e timp.
Acum sunt cu tine, Amy.
Sunt aici.
Te iubesc.
Spune-o.
Bine.
Cred că dacă ai fi rămas aici,
dacă ai fi avut grijă de ai tăi...
În schimb, ai plecat. Ai luat cu tine jumătate din oameni.
Mă gândesc că pierderile noastre n-ar fi fost aşa mari.
Dacă n-am fi plecat să aducem armele,
cred că pierderile noastre ar fi fost mult mai mari.
Poate toată tabăra.
Tot mai cred că e o greşeală să nu ardem cadavrele.
Aşa am zis că facem, nu?
Să ardem tot, nu era asta ideea?
La început.
Chinezul se emoţionează
şi spune că nu se face, noi îl ascultăm pur şi simplu?
Oamenii ăştia trebuie să ştie cine dracu e şef aici.
- Care sunt regulile. - Nu există reguli.
Ei bine, asta e o problemă.
N-am avut niciun pic de timp pentru noi înşine.
Avem nevoie de timp să jelim şi să ne îngropăm morţii.
Aşa fac oamenii.
Nu se poate.
Nu, nu, nu, nu.
Nu asta, te rog.
Nu, nu, nu.
Nu, nu.
Pot s-o fac. Pot s-o fac.
Pot s-o fac! Pot s-o fac!
Să îngropi alţi oameni e destul de rău
- dar gândul că unul dintre noi... - Taci.
Suntem în siguranţă acum, tată?
Acum că suntem împreună?
N-am să mai plec.
Îţi promit. Pentru nimic.
Acum dă-mi o şansă
să discut câteva lucruri cu mama ta.
- Da. - Bine.
În regulă.
Shane mă învinovăţeşte că n-am fost aici.
Şi tu?
Acum avem arme. Suntem mai puternici.
Dar cu mai puţini oameni.
Asta ne face mai slabi.
Vrei să-ţi spun că ai avut dreptate?
Înţeleg.
Tot ce pot să spun este că niciunul dintre voi nu greşeşte în totalitate.
E tot ce pot să fac pe moment.
Ce zici de CDC?
- Rick... - Suntem cumplit de mizerabili.
Avem nevoie de asistenţă şi avem un om bolnav care trebuie ajutat.
Nu ştiu de ce oamenii nu văd.
Păi uită-te la feţele lor.
Uită-te la faţa mea. Suntem terifiaţi.
Dacă unul dintre noi a sugerat, bazat pe o bănuială,
să ne îndreptăm spre acel oraş,
tu n-ai avut nimic de zis.
Spune-mi ceva cu certitudine.
Te iubesc.
Asta e tot ce am.
Şi eu te iubesc.
Febra lui e mai rău.
Ai nevoie de ceva?
Apă. Mi-ar mai trebui apă.
- Aduc eu. - Bine.
Carol, mă ajuţi?
Mi-ai păstrat o groapă?
Nimeni nu vrea aşa ceva.
Nu e după cum vrei tu.
Sunetul ăla pe care-l auzi
e Dumnezeu care râde de planurile tale.
Jim, ceea ce vreau eu, dacă...
dacă ne lasă Dumnezeu,
este să te ajutăm cumva.
Ai grijă la mangrove.
Rădăcinile de acolo vor distruge toată barca.
Ştii asta, nu?
Amy e acolo înoată.
Vei avea grijă de barcă, aşa e?
Aşa ai spus.
O să am grijă de barcă.
Nu-ţi face griji.
Bine.
Vreau să-i bagi minţile în cap lui Rick.
Lori, chestia cu CDC e o greşeală.
Îl sprijini?
Ce aş putea să fac? E soţul meu.
Poate că e vremea să faci pe soţia îndatoritoare,
dar nu-mi spune că reparaţia mariajului tău
merită să rişti viaţa oamenilor.
Cred că oamenii de aici pot decide şi fără să amesteci şi mariajul meu.
E un obicei de care trebuie să te dezbari.
Cred că îl adaug pe lista
obiceiurilor de care mă dezbar
fie că-mi place sau nu.
Ce obiceiuri?
Vorbeam de nevoia de plan, omule.
Deci care e? Plecăm sau nu?
Poate că vreţi să rămâneţi aici.
Am mai putea aduna nişte cutii.
Nu putem rămâne aici. Amândoi ştim asta.
Tocmai i-am spus lui Shane că eu cred că ar trebui să ne încredem în instinctul tău.
Hai să ne facem tura.
Să-ţi spun ceva, omule,
oamenii ăştia nu-s convinşi.
Ştii?
Dacă te duci în C.D.C.
Ai putea fi singur.
Trebuie să te gândeşti dacă vrei
să-i pui pe Lori şi Carl într-o astfel de situaţie.
Trebuie să fac ce e mai bine pentru familia mea.
Ce e mai bine pentru familia ta? Ce înseamnă asta?
- Să-i expui la tot felul de riscuri? - În comparaţie cu ce?
Cu traversarea unui teritoriu ostil de 160 de km?
Dacă suntem în căutarea salvării, zic să înotăm spre cel mai apropiat vas,
nu să mergem spre largul mării.
De ce nu mă poţi susţine?
Uite, vreau. Numai că...
Nu înţeleg.
Dacă ar fi fost familia ta, ai fi gândit altfel.
Ce ai spus?
Am avut grijă de ei, omule.
Am avut grijă de ei ca de ai mei.
- Asta am făcut. - Nu am vrut să spun asta.
Atunci ce ai vrut să spui?
Hai omule. Ce ai vrut să spui?
Mă înţelegi greşit.
- În regulă. - Auzi greşit.
- Da? - Uite, ştii...
Ştii că nu pot plăti niciodată datoria aia, bine?
Iisuse.
Ştiu.
Va trebui să începem să purtăm vestele reflectorizante aici.
Serios.
Haide, omule.
Haide, omule, să mergem.
Nu e nimic aici.
M-am...
M-am gândit la planul lui Rick.
Uite, nu sunt...
Nu sunt garanţii de nicio parte.
Voi fi primul care va recunoaşte asta.
Îl ştiu pe omul ăsta de mult timp.
Am încredere în instinctele sale.
Spun că cel mai important lucru aici e că trebuie să rămânem împreună.
Aşa că pentru aceia dintre voi care-s de acord,
plecăm la prima oră a dimineţii.
Bine?
Plecăm acum,
părăsind cariera.
Dacă m-ai auzit ieri, poate vii aici.
Dacă vii, vom fi plecaţi când vei ajunge.
Las un bilet şi o hartă pentru tine
lipită pe o maşină roşie
ca să ne poţi lua urma.
Ne îndreptăm spre C.D.C.
Dacă a mai rămas ceva, trebuie să fie acolo,
nu crezi?
Morgan...
Sper că ai avut dreptate în legătură cu locul ăla.
Trebuie să fi avut.
Ascultaţi toată lumea.
Cei care aveţi staţii de recepţie, vom fi pe canalul 40.
Să vorbim puţin, bine?
Dacă aveţi vreo problemă şi nu aveţi staţii,
sau n-aveţi semnal sau orice altceva, veţi claxona o dată.
Asta va opri caravana.
- Vreo întrebare? - Noi...
Noi nu mergem.
Avem familia în Birmingham.
Vrem să fim cu ai noştri.
Veţi merge singuri, nu veţi avea pe nimeni să vă acopere.
Ne vom încerca norocul.
Trebuie să fac ce e mai bine pentru familia mea.
- Eşti sigur? - Am discutat.
Suntem siguri.
În regulă.
- Shane. - Da, în regulă.
- Un 357? - Da.
Cutia e plină pe jumătate.
Vă mulţumesc tuturor... pentru tot.
Vino aici.
Succes, omule.
- Apreciez asta. - Da.
Pa.
Mulţumesc.
Pa.
Canalul 40, dacă vă răzgândiţi.
- În regulă. - Da.
Ştiu.
Ce te face să crezi că şansele noastre sunt mai bune?
Haide. Să mergem.
Să plecăm.
Morgan, mergem spre CDC. Zona asta nu e sigură. Rick.
Ţi-am spus că n-o să ajungem departe cu furtunul ăsta.
Am spus că-mi trebuia unul de la dubiţă.
Nu poţi să-l bandajezi?
Aşa a fost până acum.
E mai mult scotch decât furtun.
Şi nu mai am scotch.
Văd ceva în faţă.
O staţie de benzină, dacă avem noroc.
E vorba de Jim...
E grav. Nu cred că mai suportă.
Rick, vrei să ai grijă de tot?
O să conduc în faţa să văd ce pot aduce.
Da, o să vin şi eu să te acopăr.
Ţineţi ochii deschişi.
Ne întoarcem imediat.
Vom fi din nou la drum în curând.
Nu. Cristoase.
Oasele mele...
oasele mele sunt ca sticla.
Fiecare mică zgâlţâială...
Doamne, drumul ăsta mă omoară.
Lăsaţi-mă aici.
Sunt terminat.
Lăsaţi-mă.
Vreau să fiu cu familia mea.
Sunt morţi cu toţii.
Nu cred că ştii ce-mi ceri.
Febră... Mai mult ai delirat decât să fii treaz.
Ştiu. Nu crezi că ştiu?
Acum sunt limpede.
În cinci minute s-ar putea să nu mai fiu.
Rick, ştiu ce-ţi cer.
Asta vreau.
Lăsaţi-mă aici.
Asta-i hotărârea mea.
Bine?
E decizia mea.
Nu e eşecul tău.
Asta spune că vrea.
Şi e lucid?
Pare a fi.
Aş zice, da.
În tabără, când am spus că Daryl ar putea avea dreptate
şi mi-ai spus să tac,
ai înţeles greşit.
N-aş merge niciodată mai departe
cu cruzimea de a ucide un om.
Sugeram doar
să-l întrebăm pe Jim ce doreşte.
Şi cred că avem răspunsul.
Îl lăsăm aici?
Renunţăm?
Omule, nu-s sigur că aş putea trăi cu asta.
Nu e hotărârea ta
sau a vreunuia dintre voi.
Da. Asta e.
Încă un nenorocit de copac.
Jim...
Adică, ştii că nu trebuie să fie aşa.
Nu.
E bine.
Se simte frumos briza.
Bine.
În regulă.
Închide ochii, scumpule.
Nu te lupta.
Jim, îl vrei pe ăsta?
Nu.
Vei avea nevoie de el.
Mă simt bine.
Mulţumesc că...
că ai luptat pentru noi.
Bine.
Wildfire MSB3417 activ. Începe transmisia.
Sunt Jenner.
Au trecut 194 de zile de când s-a declarat focul mistuitor
şi 63 de zile de când boala a devenit brusc, globală.
Nu se raportează niciun progres clinic.
În final am găsit epuratoarele din sectorul estic închise pentru a economisi energia.
Îmi doresc să fi putut face asta de acum o lună,
dar mi-a luat aşa de mult să-mi dau seama.
Păcat că n-am studiat ingineria.
Aş fi putut economisi mulţi amperi.
Aliniat... Încă nu dorm bine.
Se pare că nu pot păstra orele normale.
Trăind sub pământ, nu mă ajută,
neştiind dacă e zi sau noapte.
Nu mă simt în formă bună în zilele astea.
Wildfire MSB3417 activ. Sfârşitul transmisiunii.
Stare de alarmă.
Senzorii de aer indică fum coroziv.
Tot personalul trebuie să părăsească camera.
Elementele corozive devin otrăvitoare dacă sunt inhalate.
Tot personalul e curat.
Decontaminarea totală în progres.
Nu!
Decontaminarea totală terminată.
Mostrele TS19 s-au dus.
Tragedia pierderii lor nu poate fi descrisă.
Erau de departe cele mai proaspete mostre.
Niciuna din celelalte mostre pe care le-am adunat nu era nici măcar pe aproape.
Alea-s din carne necrotică,
moartă, nefolositoare.
Nici măcar nu ştiu de ce vorbesc cu tine.
Pariez că nu-i măcar un singur idiot
ca să mă asculte, nu-i aşa?
Nu-i aşa?
Bine.
Mă scuteşte de ruşine.
Cred că mâine o să-mi zbor creierii.
Nu m-am decis.
Dar diseară,
o să mă îmbăt.
Apropo,
cât de departe crezi că pot arunca asta?
Pariez că destul de departe.
A ieşit de pe stadion.
În regulă, toată lumea. Continuaţi să mergeţi. Haideţi.
Rămâi tăcută. Să mergem.
Bine, continuaţi să mergeţi. Rămâneţi împreună.
Continuaţi să mergeţi. Haide.
Carol.
Doamne.
Nu.
Staţi împreună. Haide.
Aproape am ajuns, iubire.
Aproape am ajuns.
Nimic?
Nu e nimeni aici.
Atunci de ce-s coborâte storurile?
Zombi!
Ne-ai condus într-un cimitir!
- El a hotărât. - A fost o hotărârea a dracului de proastă.
Taci. Mă auzi? Taci. Taci.
- Rick, asta-i o fundătură. - Unde o să mergem?
Mă auzi? N-ai nicio vină.
Ea are dreptate. Nu putem rămâne aici, aşa de aproape de oraş, după înserare.
Fort Benning, Rick... Mai avem o opţiune.
Cu ce? Nu avem mâncare, combustibil. Sunt 160 de km.
200. Am verificat pe hartă.
Uită de Fort Benning. Avem nevoie astă seară de răspunsuri, acum.
- Ne vom gândi la ceva. - Haideţi, să mergem.
- Să plecăm de aici. - Să mergem. Te rog.
În regulă, toată lumea la maşini.
- Să mergem. Mişcaţi-vă. - Camera... s-a mişcat.
- Ţi s-a părut. - S-a mişcat.
- Rick, e mort, omule.
E un dispozitiv automat. Are motor, bine?
Au lăsat-o în jos. Haide, acum.
- Nu, plecaţi. - Omule, ascultă-mă.
Uită-te la locul ăsta. E mort, bine?
E mort. Trebuie să renunţi, Rick.
Rick, nu e nimeni aici!
Ştiu că eşti acolo. Ştiu că mă auzi.
- Toată lumea înapoi la maşini acum! - Te rog, suntem disperaţi.
Te rog, ajută-ne. Avem femei, copii.
- N-avem mâncare, abia mai avem benzină. - Rick.
- Nu e nimeni aici. - N-avem unde merge în altă parte.
Ţineţi ochii deschişi.
Dacă nu ne laşi să intrăm, ne omori!
- Te rog! - Haide, amice, să mergem.
- Să mergem. - Te rog, ajută-ne.
Ne omori! Ne omori!
Traducerea: BlackAmber-Dorula/SubTeam www.subtitrari-team.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Transcript: www.addic7ed.com