Din episoadele anterioare...
Nu mă face să vin după tine. Ştii ce înseamnă asta!
Deci îţi aminteşti că te dădeai în leagăn, în curtea din spate?
Iar următoarea amintire e cu tine în leagăn,
într-un parc public, un an mai târziu?
De ce am pierderi de memorie din nou?
- Nu. - Hei!
M-am simţit uşurată că el ar fi putut muri
şi c-aş fi putut, în sfârşit, să scap de el.
- Dar în cazul tău... - Lipsesc câteva capitole.
Am fost chemată devreme.
Cina e pe aragaz.
- Mi-ai văzut cheile? - Nu.
Nici măcar nu te uiţi.
Pentru Dumnezeu, Malcolm. Raymond va fi acasă curând.
Rămâne peste noapte la un prieten.
Încuie uşa în urma mea, bine?
Ai uitat ceva?
- La ce te uiţi? - Pot să explic.
Ţi-am spus.
Te rog... Îmi pare rău.
Îmi pare rău...
Iartă-mă!
Malcolm Jones.
Soţia lui a venit acasă din schimbul de noapte,
găsind resturi de mâncare arsă pe aragaz
şi pe soţul ei, ei bine...
Un glonţ în piept, unul în umăr,
ultima împuşcătură, chiar în cap.
- Lipseşte ceva? - Nu pare să lipsească.
Deci putem exclude jaful.
Vina, uite-acolo.
Ce e aia?
Unde-i e computerul?
Era protejat cu parolă şi tot ce este pe el e criptat.
Dar ai recuperat ce era acolo, nu-i aşa, Cody?
În 15 minute intru.
- Cineva mi-a ciordit sucul. - Tu chiar ai zis "ciordit".
Da, am lucrat cu Justin la lărgirea vocabularului său,
dincolo de "dă-mi" şi înjurături.
Ce urmează să vedeţi aici e... neplăcut.
- Malcolm Jones era pedofil? - Da, e mai mult.
Fiecare din pozele astea reprezintÄƒ cel puÅ£in douÄƒ sau trei filme.
Poţi să le măreşti? Va trebui să-i identificăm pe copii.
Nicio problemă.
Acolo. Stop. Stop!
Ăsta e Adam.
Fiul meu. E fiul meu.
SHATTERED Sezonul 1 Episodul 10
Ajungem aproape, foarte aproape.
- Ben, respiră adânc, bine? - L-ai văzut, da?
- E undeva, acolo. - Mergem undeva, Ben?
- Sunt bine, mă ocup eu de asta. - Nu vei ancheta o crimă
fără partenerul tău, da?
Aşa e, Ben. Nu te ocupi de acest caz.
Avem de investigat o crimă. Să nu uităm asta, vă rog.
Lynch, te ocupi de soţie.
Văduvă în doliu sau nu, obţine ce poţi de la ea.
Eu mă ocup de viaţa de la muncă a lui Malcolm Jones.
- Salut. - Bună.
- Mă duc la un psihiatru. - E grozav, Nick.
Da. De două ori pe săptămână.
E destul de intens.
Ştii, când am... vorbit despre cât furios am devenit
şi cum ne certam, a fost...
A fost şocant.
- Mă bucur că faci asta. - Da, sunt convins.
Da. În orice caz, parţial, procedeul aduce îmbunătăţiri.
E ca la Alcoolicii Anonimi, ştiu.
Vezi, chestia e că...
trebuie să-mi cer scuze faţă de tine şi...
să facem... ştii, să dispară lucrurile rele,
- să încercăm să ne amintim... - Accept scuzele tale.
- Pot să te invit la cină? - Tocmai am un caz cumplit, chiar acum.
- Apreciez gestul, dar... - Nu toate sunt cumplite?
Pur şi simplu, nu pot.
Ce naiba faci aici?
- Trebuie să vorbim! - Nu acum, nu acum!
Lynch era îngrijorată.
Spunea că ea crede c-ai putea fi aici.
Am aflat despre Adam.
Ben, dacă te gândeşti să te duci după el,
pe cont propriu, nu cred că e o idee bună.
Nu ai dreptul să-ţi dau cu părerea.
Lasă-i pe ceilalţi detectivi...
Lasă-i pe prietenii tăi să-şi facă treaba şi să te ajute.
Ei investighează un omor. Îşi fac treaba.
De ce te-ai întors aici?
Ben!
De ce te-ai întors?
- Mi-a revenit în minte. - Cine?
- Tatăl meu vitreg. - Păi atunci, trebuie să vorbim despre asta.
Ben, nu vezi că lucrurile pot fi legate?
Dacă vezi o imagine cu fiul tău,
tatăl tău vitreg îţi revine în minte.
Cum îl chema?
Roland.
Roland Miller.
Voiam doar să vorbesc cu tine.
- E-n regulă dacă stau jos? - Nu, nu e-n regulă.
- Te rog! - Nu e-n regulă.
Ai toate motivele să mă urăşti...
Nu te amăgi. Nu mă gândesc la tine.
Voiam doar să-ţi spun că mama ta a murit, săptămâna trecută,
în somn, liniştită.
Indiferent ce crezi despre mine, am iubit-o pe mama ta.
Doar m-am gândit c-ai vrea să ştii despre moartea ei, asta-i tot.
Acum că mi-ai spus, poţi să pleci. Ieşi afară!
Păi, eu... speram că noi...
Că tu poţi găsi iertare...
Ştiu că am făcut nişte lucruri, dar m-am schimbat.
M-am schimbat. Am găsit drumul drept.
Ascultă, fiule, sunt aproape de sfârşit.
Am nevoie să ştiu că mă pot duce în faţa Lui, cu inima curată.
Vrei ca eu să te iert?
L-ai găsit pe Dumnezeu?
Du-te şi cere-i Lui.
Ce-a vrut să spună când a zis c-a făcut nişte lucruri?
Nu ştiu.
Trebuie să-ţi fi făcut ceva, dacă-l urăşti în felul ăsta.
A abuzat de tine?
Ben, ascultă-mă.
Ai văzut imaginea fiului tău pe computer, alături de un pedofil,
şi următorul lucru care ţi-a apărut în minte a fost tatăl tău vitreg.
Ştiu cât e de dureros pentru tine să analizezi,
dar poate că, dacă punem toate piesele la un loc,
este exact ce-ţi trebuie ca să-l găseşti pe fiul tău.
Ăsta e ultimul loc unde l-ai văzut pe Roland?
Nu.
A apărut mai târziu, acasă la mine.
Vanessa, ce ştii despre filmele porno cu copii
- găsite pe computerul soţului tău? - Habar n-am despre ce vorbeşti.
Serios? Eşti soţia lui. Îmi spui că n-aveai habar
că soţul tău avea o pasiune pentru băieţii tineri?
Bărbaţii fac lucruri pe care nu le spun întotdeauna soţiilor lor.
Eşti femeie. Trebuie să ştii cum e.
Am găsit astea pe stick-ul soţului tău.
Malcolm a făcut sex cu toţi băieţii ăştia!
Cel mai mic arată cam de opt ani! Opt! E aproape un ţânc!
N-are nicio legătură cu mine.
Îl vezi pe ăsta? Înregistrarea e de acum două nopţi.
Cu o noapte înainte ca soţul tău să fie ucis.
Fiul partenerului meu ar putea fi unul din copiii din filmele voastre.
Vreau să ştiu despre ăsta!
Ploua.
Tocmai îi luasem o minge şi o mănuşă, de ziua lui de naştere,
şi stăteam afară şi...
aruncam mingea, de la unul la altul.
Prinde, Adam. Ai un talent înnăscut.
Asta e tot ce poţi să faci?
Ţi-am spus...
Am spus că nu mai vreau să am deloc de-a face cu tine.
Vreau doar să vorbim, Ben, atâta tot. Doar să vorbim.
Vino-ncoace, Adam. Vino aici.
El e fiul tău? Adam?
Adam, Adam...
Nu!
Nu! Nu-l atinge!
Nu!
Grăbeşte-te! Fugi!
Ne va răni, haide!
Fiul partenerului meu a fost în casa voastră
şi tu îmi vei spune unde este!
Am cercetat biroul lui Malcolm. Nimic.
Ai un fiu. Soţul tău ar fi putut să-l agreseze sexual.
- Nu-ţi pasă de asta? - Sigur că-mi pasă, îmi iubesc fiul.
Du-te înăuntru. Ea nu va ajunge nicăieri.
Dacă soţul tău îl agresa pe fiul vostru, era de datoria ta să-l protejezi!
Adam!
Unde eşti?
Dacă te ascunzi undeva, nu e amuzant!
Pot să mă descurc, Terry.
Nimeni nu crede că nu poţi, Amy.
Poate că va răspunde mai bine la o nouă abordare.
Ce e?
Se zvoneşte că aveţi un indiciu serios, în cazul dispariţiei fiului lui Ben.
Nu poţi să scrii nimic despre asta. Îi vei pune în alertă.
Da?
Fiul detectivului, dispărut de doi ani, a fost localizat?
Sună ca un material de prima pagină.
Nu o face, Nick, bine? Nu înainte de a-l găsi.
Voi merge cu tine să cinăm. Bine?
Voi discuta despre furia ta. Voi scoate la lumină amintiri frumoase.
Faci să pară o corvoadă.
Doar să ţii secretă povestea asta, bine?
Nick?
O să te sun să-ţi spun când şi unde.
Şi poartă ceva frumos.
Ştii ce mi se pare intolerabil, de fapt?
Cât sunt de tineri.
Înţelegi ce spun?
Am şi eu trei fii.
Oricare dintre ei putea fi al meu.
Uite cum stă treaba.
Dacă vreunul din copiii mei ar fi în aceste poze,
sau fiul vreunui cunoscut de-al meu,
iar tu mi-ai ascunde adevărul,
aş uita că sunt poliţist...
Şi te-aş urmări şi te-aş răni...
Te-aş răni,
la fel sau mai mult
decât au fost răniţi acei copii,
şi n-ai putea să faci absolut nimic, în privinţa asta,
pentru că eu sunt poliţist
şi pot să fac ce vreau
cu nemernici ca tine şi ca soţul tău degenerat.
Auzi ce-ţi spun?
Acum, vreau să-mi spui despre băiatul ăsta şi îmi vei spune.
Soţul meu l-a găsit printr-o reţea.
Malcolm nu lucra singur.
Mai erau şi alţi bărbaţi.
Alţi taţi.
Dă-mi un nume.
Leo Baines.
Ia legătura cu persoanele tale de contact de la Delicte sexuale.
Vezi dacă au ceva despre Leo Baines.
Apelează la toate favorurile pe care le ai.
Adam!
Unde eşti?
Adam! Adam! Adam!
Asta e o porcărie şi tu ştii asta! Pierdem timpul.
El mi-a luat fiul!
Bine, Ben, avem băieţi care-l caută chiar acum.
Uite, îţi mai spun o dată. Roland a fost aici, l-am gonit,
m-am dus în casă, ca să iau ceva, şi când am ieşit, Adam dispăruse.
- Ai auzit ceva, când erai în casă? - El mi-a luat fiul!
- Ben, îl vom găsi. - El l-a luat!
- Îl vom găsi. - Ben! Unde-i Adam?
- S-a întâmplat ceva cu Adam? - A dispărut.
A dispărut? Ce înseamnă "dispărut"?
Mă jucam cu el în curtea din faţă. M-am dus în casă, ca să beau nişte apă,
şi când am ieşit, dispăruse.
Dispăruse? Nu putea să dispară, erai cu el.
Trebuia să ai grijă de el.
Cum poate să dispară? Trebuia să ai grijă de el!
Nu mă atinge!
Nu pot să cred că se întâmplă aşa ceva....
- Mi-e rău. - E-n regulă, e-n regulă...
O, Doamne. O, nu. Nu, nu, nu, nu...
E-n regulă, o să-l găsim. O să-l găsim.
Ella, ce faci? Ce faci?
Tu şi Adam aţi vrut plantele astea, ţii minte? Eu am vrut plante monocrome, nu flori...
Încetează!
"Nu trebuie să le îngrijeşti", am spus, dar voi doi aţi triumfat.
"Vom avea noi grijă de ele", ai spus, dar de când a dispărut,
tot aştept ca ele să moară, dar nu vor.
N-ai putut să-l ţii în siguranţă pe fiul nostru,
n-ai putut să prevezi pericolul,
şi ai cumpărat florile astea care presupun muncă...
Şi, în final, ele n-au nevoie de nimic!
Du-te dracu'!
- Ceva nu se leagă aici. - Ce vrei să spui?
Le-ai spus poliţiştilor că l-ai gonit pe Roland de pe proprietate,
te-ai dus în casă, ca să bei apă, şi când ai ieşit, Adam dispăruse.
N-are sens să-l fi lăsat pe Adam afară, singur.
Crezi că e posibil
ca această confruntare cu Roland să fi declanşat criza?
Nu ştiu. Cum aş putea să ştiu asta? Vreau să ştiu, bine?
E Lynch. Au găsit un tip.
Liderul cercului de pedofili e tipul ăsta, Leo Baines.
La Delicte sexuale, i se întinde o cursă lui Leo, de peste şase luni.
- Ce naiba mai aşteaptă? - Tipii ăştia sunt paranoici.
Dacă forţezi nota, o iau la fugă precum şobolanii.
- Vestea bună e că va avea o întâlnire. - Cu un băiat tânăr?
Lui Leo îi place să stabilească întâlnirea într-un loc public, apoi trimite puştiul singur.
Tipul pe care-l aşteaptă la întâlnire apare cu numele de Vincent.
Terry va merge sub acoperire la întâlnire şi va face cunoştinţă cu Leo.
Lynch, am nevoie de tine aici, să te ocupi de numele
pe care le-am obţinut de la Vanessa şi... să le dăm în urmărire.
Am nişte note de profil, în apartamentul meu. Ar putea ajuta.
Bine.
Ăsta e tipul nostru?
- Da. - Ben... Ai un minut?
I-ai spus Ellei?
- Nu. Nu înainte de a fi siguri. - Uite, dacă chestia asta apare în presă,
chiar vrei ca ea să afle aşa?
Haide, du-te acasă, fii alături de soţia ta.
Dacă ar fi fost unul din băieţii tăi? Terry, pe bune.
Uite, am mai trecut prin asta. Ştim cum se sfârşeşte.
Să discutăm, ticălosule.
Ce ai făcut cu fiul meu?
Ben, dacă-l omori, nu mai putem să-l interogăm.
- De ce te-ai dus acasă la Ben? - Voiam doar să vorbim.
- Despre ce? - Mama lui a murit,
m-am gândit că poate Ben ar vrea să afle asta...
Dar i-ai spus asta la restaurant, nu?
Deci, era vorba de altceva. De ce te-ai dus acolo?
- Ca să-l iei pe Adam? - Ben l-a înşfăcat pe copil şi a fugit.
- Nu l-am atins pe Adam... - E o aiureală! Da, e o aiureală.
- De ce-ar fugi cu propriul copil? - Îţi spun adevărul.
A fugit cu copilul. Ţi-am spus de un milion de ori!
- Minte. - Poate da, poate nu.
Poate că, în acele momente când l-ai gonit şi ai intrat în casă,
a venit altcineva.
- Nu. - E posibil, Ben.
Ştii cum merg lucrurile astea, nu? Te uiţi în altă parte, un moment, şi bam.
- Tipii ăştia sunt ca lupii! - Presează-l mai mult.
Am fost înăuntru timp de două ore şi jumătate.
- Tipul e fixat pe povestea lui. - Şi tu îl crezi.
Nu pot scoate nimic de la el într-un fel sau altul, da?
- Chiar nu ştiu. - Deci, pur şi simplu, îl laşi să plece?
- Nu avem niciun motiv să-l reţinem. - O să găsesc eu ceva.
Chiar crezi că eşti tare, nu?
Ce, o să mă ţii aici toată noaptea?
Pur şi simplu, ai stat în cameră şi te-ai holbat la el.
Şi ai încremenit.
Nu se va întâmpla asta din nou.
Asta e ancheta a unui omor.
Aşadar...
Vom fi corecţi.
Bine?
Deci, te vei duce acolo şi vei face ceea ce trebuie
ca să-i convingi că chiar te vei duce acasă acum.
Crezi că va crede cineva?
Treabă bună, detectiv idiot.
Întârzie.
Ben, ştii că n-ar trebui să fii aici, omule.
Vezi-ţi de treabă.
Vincent?
Înţeleg că ai aceleaşi sentimente.
Am nevoi pe care cei mai mulţi oameni nu le înţeleg,
dacă la asta te referi.
Ai adus poze cu copiii tăi, aşa cum am vorbit pe Internet?
Vârstele?
Cel mai mare are 15 ani şi cel mai mic are 10 ani.
Cel de 15 ani e cam mare, dar ăştia mai mici...
Ar trebui să-i prezinţi familiei noastre.
Ţi s-ar reduce taxa.
Păi, vom vedea cum merge.
Pot să iau pozele alea înapoi?
Cineva se va întâlni cu tine aici, în câteva minute.
Poţi să faci ce vrei cu el,
dar fără poze şi fără filme.
Ai înţeles?
Bucură-te!
- În regulă, l-am prins. - Nu, aşteaptă copilul.
Vine un copil.
Poţi să-i vezi faţa?
- Nu e el. - El e, e Adam.
Nu e el, Ben. Ben, nu e el.
Hei, Adam, Adam...
Adam?
- Mă cheamă Thomas. - Îmi pare rău.
Eşti bine?
Îl cunoşti?
Băiatul ăsta! Băiatul ăsta, l-ai mai văzut?
Unde e, nemernicule bolnav?
- Nu ştiu! - Unde e fiul meu?
- Nu ştiu... - Unde e? Unde e?
- Dă-mi drumul... - Nu.
E destul, omule.
Bine, am înţeles.
Poftim, suc de sasafras.
Exact cum ai comandat.
Îţi place baseball-ul?
Nu, baseball-ul e stupid.
- Doar îmi place şapca. - E o şapcă bună, îmi place.
În regulă, păi...
mai am o doar întrebare să-ţi pun
- şi apoi, îţi aducem ceva de mâncare, bine? - Bine.
L-ai mai văzut pe băiatul ăsta?
- Din cauza lui mi-ai zis Adam? - Da.
Am crezut că eşti el, pentru un moment. El e fiul meu.
Speram că ne poţi ajuta să-l găsim.
Ăsta e numele lui, Adam?
Da.
L-ai văzut? Ştii cine e?
Nu sunt sigur, poate.
Oamenii nu-mi spun lucruri din astea.
Îmi pare rău.
O să se supere foarte tare pe mine, dacă vorbesc cu voi.
Cine, Leo?
Nu, nu te va mai răni.
De ce?
Va merge la puşcărie.
Şi eu unde mă duc?
Păi, noi..
vom lua legătura cu părinţii tăi
şi îi vom anunţa că eşti în siguraţă,
şi vor veni să te ia acasă.
Dar eu am venit de acasă.
- Nu înţeleg. - Nici eu.
El e tatăl meu.
Omul ăla, Leo, e tatăl tău?
Bună!
Trebuia să ne întâlnim la restaurant, într-o oră.
Da, ştiu.
Credeam că ar fi mai confortabil aici.
Pizza vegetariană, cu anşoa şi ananas. Preferata ta.
- Nu pot face asta, acum, Nick. - Ştiu, eşti ocupată, nu?
Da, sunt prinsă într-o problemă.
Asta e... la modă.
- Vin? - Nu, lucrez.
Ştii, îmi place casa ta.
E mult mai bună decât cutia de pantofi pe care am avut-o.
Ţii minte?
Nu puteam nici măcar să facem duş
când tipii de jos spălau vase, ţii minte?
- Mulţumesc. - Asta te va relaxa.
Îmi pare rău că nu am...
Îmi pare rău că nu te-am vizitat la spital.
Am fost insensibilă.
Nu-i nimic. Uită de asta.
Eşti ocupată. Te iert.
Da, faci să fie greu uneori, dar... te iert.
Noroc.
De ce-ai făcut asta?
Ştii că aduce ghinion dacă nu iei o înghiţitură după toast.
Pentru că trebuie să lucrez şi trebuie să plec.
Ştii, Amy, sunt aici, da? Mă străduiesc.
Eu doar... Vreau doar să stăm de vorbă.
Şi voi asculta. Chiar nu pot acum...
Ia-ţi...
- Ieşi afară! - Te iert.
Ieşi afară...
Am nevoie să mă ierţi acum, bine?
Te iubesc.
Iartă-mă!
Pleacă! Te rog...
Ieşi afară!
Iartă-mă, iartă-mă...
Iartă-mă!
Te iubesc.
Te iubesc, întotdeauna te-am iubit.
Ce-mi amintesc cel mai bine e felul în care mirosea.
Nu-l suportam. A fost primul lucru care mi-a atras atenţia
când a intrat în restaurant, acum doi ani.
Asta m-a făcut să ridic privirea...
Să-l văd stând acolo, cu pălăria în mână...
cerşind iertare...
Nu-mi pot aminti tot ce a făcut.
Câteodată, nu sunt sigur...
că s-a întâmplat, sau dacă a fost un vis...
Dar sentimentul...
ura mea pentru el...
este real.
Asta ştiu.
Ţin minte cum mă ducea în subsol,
mă lega de scaun şi îmi promitea că, dacă spun cuiva...
ne va omorî pe mama şi pe mine.
Îl credeam.
Nu-mi amintesc cum e să fii copil...
Ce înseamnă asta, ce a însemnat asta.
Te rog, nu mă mai răni...
Eram sigur că tatăl meu vitreg l-a luat pe Adam.
Adam.
Şi-n fiecare zi mă rog...
Mă rog, în fiecare zi de când a dispărut, că n-am avut dreptate.
Te rog, nu mă răni.
911. Apartamentul meu.
Trebuie să plec.
Te simţi bine?
Hall. Avem o problemă acasă la Lynch.
Da.
Spune-mi ce s-a întâmplat.
Ameninţa că va scrie despre tine şi fiul tău.
Nu-l puteam lăsa să facă asta.
A acceptat să nu o facă
doar dacă am spus că iau cina cu el,
dar a apărut aici, pur şi simplu.
A înnebunit.
Te urăsc!
M-a lovit cu pumnul şi a spus: "Te iubesc!"
"Iartă-mă!"
"Te iubesc şi te-am iubit întotdeauna!"
Iartă-mă!
Te iubesc...
Te urăsc!
Mă înţelegi?
Te urăsc!
Urăsc totul la tine...
Iartă-mă, Ben!
Te urăsc, nenorocitule.
Te iubesc, Ben. Întotdeauna te-am iubit.
Ce-ai făcut cu fiul meu?
Ce ai făcut cu el? Unde e fiul meu?
Ce ai făcut cu fiul meu? Unde e fiul meu?
Ben, Ben!
Opreşte-te.
Îmi amintesc ceva.
Prinde, Adam. Ai un talent înnăscut.
Vreau doar să vorbim, Ben. Asta-i tot, doar să vorbim.
Vino aici, Adam. Vino aici.
Adam? Adam...
Nu!
Nu, nu-l atinge!
Nu... Nu!
Grăbeşte-te! Fugi!
Ne va răni, haide!
Fugi!
Haide.
E pe aici.
Tată...
- Haide, pe aici. - Unde mergem?
Haide!
- Unde mergem? - Haide.
Omul acela e rău. Vrea să ne facă rău, bine?
Am obosit şi nu-mi place jocul ăsta, tată.
Nu-mi spune tată. Nu e ăsta numele meu.
- Ted. Mă cheamă Ted. - Ce facem aici?
E-n regulă, vom fi în siguranţă aici.
Haide.
Dumnezeule, Ted!
Uită-te la tine...
E în regulă dacă rămâne aici pentru un timp, te rog?
Desigur! Şi el cine e?
- Adam. - Adam... Eu sunt Carol.
Am avut grijă de Ted când era de vârsta ta.
- Mi-am uitat mănuşa. - N-ai nevoie de mănuşă,
pentru că sunt multe lucruri drăguţe de făcut. Sunt cărţi sus, e şi o scară cu roţi.
- Mişto. - Haide, vino să vezi.
Camera cu soare, uite, acolo e bucătăria,
şi sus sunt toate cărţile...
Şi uite aici, afară, uite-aici.
Sunt toţi copacii ăştia în care să te sui,
- iar el e Roy. - De fapt, e nepotul lui Roy.
S-a întors.
S-a întors, e acolo.
A încercat să-l apuce pe Adam de mână.
Mulţumesc cerului c-ai fost acolo.
Adam...
Mă întorc să-ţi iau mănuşa şi să mă asigur că a plecat.
- Cine? - Omul ăla.
Cel pe care l-am văzut în curte. E rău.
Dar tu n-o să-l laşi să ne facă rău, şi nici mama.
Ea nu ne poate ajuta.
Nu ne poate ajuta. Şi ea e speriată de el.
Nu, ea vrea ca noi să fim aici, unde suntem în siguranţă.
O să am mare grijă de tine, Adam.
Pot să merg acasă?
Nu, trebuie să aştepţi aici.
- Trebuie să faci ce spun eu, bine? - Bine.
- Îmi promiţi? - Promit.
Sunt speriat.
Asta e.
Casa?
Unde e Adam.
Cine e?
Ted!
Nu sunt Ted.
Sunt Ben. Sunt Ben Sullivan.
Unde e Adam?
M-am tot uitat la ştiri...
Despre tine...
şi despre fiul tău dispărut...
şi-mi tot spuneam:
"trebuie să fie un motiv".
"Încearcă să-l protejeze pe Adam".
"El... va veni aici când va fi în siguranţă".
E în bibliotecă. Acolo învăţăm.
E camera lui preferată.
E foarte inteligent şi destul de timid.
Ar putea fi emoţionat.
Nu te-a văzut de mult timp.
Adam...
Eu sunt.
Nu trebuie să-ţi fie teamă.
Am venit după tine.
Am venit să te iau acasă.
Ştiu că a trecut mult timp.
Poate că, într-o zi, vei înţelege.
Poate, într-o zi...
eu voi înţelege...
Poate ne vom lămuri împreună.
Cum ţi se pare?
E chiar bun.
Carol te-a învăţat să pictezi?
Nu?
Cum ai învăţat să faci o aşa lucrare...
de artă frumoasă?
Doar o fac, asta-i tot.
Ştii cine sunt, nu-i aşa, Adam?
Bine.
Sunt aici ca să te iau acasă,
dacă eşti de acord.
Asta e bine!
Traducerea şi adaptarea: Relic & Cornelia Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro