Trei femei au fost ucise într-un complex privat de locuinţe
în zona de SE a New Mexico, în ultimele două luni.
Toate trei în interiorul complexului.
Marjorie a fost strangulată noaptea, în propria ei casă,
cât familia ei era plecată din oraş.
A fost găsită în dimineaţa următoare.
Jill Long a fost strangulată în spălătorie,
cât soţul şi fiii ei se aflau în curtea casei.
Noaptea trecută, Aubrey Jacobs a fost ucisă în biroul ei de acasă,
cât fiica şi soţul ei dormeau.
Casele locuite implică un risc de grad maxim.
Iar făptaşul nu se teme.
Apropierea, riscul de a fi prins... Poate că asta îl incită.
Ai spus că e un complex privat. Înseamnă că au măsuri de securitate?
Câţiva paznici şi camere de supraveghere.
Se înregistrează nonstop.
Nimeni n-a intrat şi n-a ieşit, seara trecută, în afară de locatari.
Ucigaşul pare să facă parte din comunitatea lor.
Poliţia locală spune că locatarii au vârste, trăsături generale
şi situaţii socioeconomice asemănătoare, în linii mari.
Va fi dificil să realizăm un profil.
Dacă nu luăm în considerare un alt set de parametri.
- Alţi parametri? - Rossi se ocupă de asta.
Ce-a durat atât, cadeţi?
Ce-a durat atât? Aşa!
Manechinul este colegul vostru rănit. Trebuie să escaladaţi zidul.
Unde ţi-e capul? Ce stai pe gânduri? Mişcaţi! Mişcaţi!
Folosiţi sfoara ca să vă treceţi colegul peste zid.
Mişcaţi!
Foloseşte sfoara ca să-ţi treci colegul peste zid, cadetule.
Eşti atent? Îţi foloseşti căpăţâna?
Treceţi-vă colegul peste zid. Începem.
Mişcă! Aşa!
Uită-te la ea. Aşa se face! Aşa se face, cadetule!
Aşa! Da!
N-am mai văzut pe nimeni care să se prindă aşa de repede.
- Face asta pentru prima oară? - Vine în fiecare zi.
- Agent Seaver. - Da, dle.
Îl ţii minte pe agentul Rossi de la Unitatea de Analiză Comportamentală?
Desigur.
- A trecut ceva timp. - Da, dle.
Nu te-am gÄƒsit prea uÅŸor.
Ar trebui sÄƒ lucrezi la recepÅ£ia biroului regional din Washington.
Sunt în pauză.
Mi-au zis că pot face cursul în timpul meu liber, dacă vreau.
- Contuzia mea... - Pe loc repaus.
Treaba ta dacă asta vrei să faci în timpul tău liber.
- Vă las să vorbiţi. Dave. - Mulţumesc, Bill.
Ştiu că eşti prea ocupat ca să vii, pur şi simplu, în vizită.
Vreau să-ţi arăt ceva.
Pentru impresionantele mele rezultate la Academie
sau pentru copilăria mea?
Hai să mergem undeva.
- Îl mai ştii pe agentul Hotchner? - Da, normal.
- Mă bucur să te văd. - Bună.
- Mă bucur să văd că-ţi merge bine. - Mulţumesc.
- Ia loc. - Da, dle.
I-am spus lui Ashley că ne poate ajuta cu cazul ăsta.
Avem un ucigaş care locuieşte în apropierea victimelor sale,
fără a trezi vreo suspiciune.
Am mai văzut asta.
Noutatea constă în ce ne spune poliţia locală despre comunitate.
Demografic, oamenii sunt la fel.
Majoritatea parametrilor folosiţi de noi pentru profilare
par să se regăsească la majoritatea bărbaţilor.
Ne-am gândit că dacă făptaşul are copii,
iar, după statistici, probabil că are,
aceştia ar avea un comportament special?
Deci nu te interesează notele mele la Academie.
- Nu. - Super. Lasă-mă 15 minute.
Am un schimb de haine în maşină.
Nu te trimitem în nicio misiune. Vrem să-ţi punem nişte întrebări.
- Am înţeles. - E vreo problemă?
Vreau să vă ajut şi ştiu că o pot face.
Dar nu cred că vă pot spune ce să căutaţi
fără să văd familiile victimelor cu ochii mei.
Înţelegi că în acest caz eşti doar un consultant?
Înţeleg.
N-ai voie să faci nimic fără să fie prezent un coleg.
- Da, dle. - Nu va fi uşor, Ashley.
E posibil să-ţi aminteşti de nişte lucruri dureroase.
Îţi mulţumesc că-ţi faci griji.
Dar când tatăl tău ucide 25 de femei înainte să împlineşti 13 ani,
îţi aminteşti oricum lucruri dureroase.
Traducerea şi adaptarea: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Mulţumiri www.addic7ed.com
"Când eram copii,"
"credeam că dacă vom creşte nu vom mai fi vulnerabili."
"Dar când creşti îţi accepţi vulnerabilitatea."
"Să fii viu înseamnă să fii vulnerabil."
Scriitoarea Madeleine L'Engle.
Detectivul şef şi biroul de pază din Oak Tree Hills au fost informaţi
în privinţa cerinţelor voastre.
Oamenii ăia sunt foarte eficienţi.
Când nu se comit crime chiar sub nasurile lor.
Poţi spune că-s de modă veche, dar nu par deloc eficienţi.
Da. Le verific trecutul locatarilor bărbaţi.
Bine. Şi caută în tot New Mexico cazuri de crimă similare,
strangulări în case locuite.
Dorinţa ta e poruncă pentru mine.
Te voi suna când voi putea să-mi aduc vreo contribuţie
sau când mă va copleşi dorinţa de a vorbi cu frumosul Derek Morgan,
în funcţie de care s-o întâmpla mai întâi.
- Să ghicesc care va câştiga. - Ai avea dreptate.
Vă spun "rămas bun" şi "călătorie sprâncenată", prieteni.
M-au sunat de la parter. Ashley urcă spre noi.
Te-ai gândit ce să-i spui echipei despre ea?
Trebuie să afle.
Dar în privinţa felului de a o spune, m-am gândit să improvizăm din mers.
Dacă foloseşte numele de Seaver, nu vrea să se ştie cine este.
- Uite-o. - Te face să te simţi bătrân, nu?
- Nu. - Nici pe mine.
Ashley.
Agent în pregătire Seaver, agenţii speciali Prentiss şi Morgan.
- Am auzit multe despre voi. - Sper că de bine.
Numai lucruri bune, dle.
Ceva anume? Mai precis, despre mine.
Te rog, nu-i da nas.
Agenta Seaver ne-a fost "împrumutată" de Academie
cât se reface după o accidentare de la antrenamente.
Am suferit o contuzie. Am exagerat cu lupta corp la corp.
- Cum se simte celălalt tip? - Nu întreba.
Şi eu am fost trimis de la Academie ca să mă refac.
Agent Seaver, drul. Reid.
- Ce problemă ai avut? - Care?
Tirul, exerciţiile fizice,
traseul cu obstacole, antrenamentele practice,
cam tot ce nu avea legătură cu manualele.
Până la urmă au făcut o excepţie ca să pot participa la misiuni.
Agenta Seaver ne va însoţi în New Mexico.
- Este consultantă. - În ce domeniu?
- Are o perspectivă unică. - Nu ştiu?
Nu eram siguri cum vrei să...
Nu mă cheamă Seaver. E numele mamei de dinainte de căsătorie.
Pe mine mă chema Beauchamp. Tatăl meu e Charles Beauchamp.
Charles Beauchamp, "ucigaşul din Redmond"?
Da.
A ucis 25 de femei în zece ani, în nordul statului Dakota.
Parcă tu l-ai prins, Rossi.
Şi Hotch a făcut parte din echipă.
Având în vedere experienţa trăită,
speram ca ea să recunoască ceva în dinamica familiilor din comunitate
care să ne fie de ajutor.
Avionul ne aşteaptă.
Tatăl ei era criminal în serie?
Parametrii sunt, evident, diferiţi.
Nu vreau ca prezenţa ei să ne distragă.
Sunt slabe şansele ca ea să observe ceva util.
- Vom ancheta ca de obicei. - Sigur.
- Legitimaţi-vă, vă rog. - Agent Hotchner, FBI.
Harvey Brinkman, şef al securităţii complexului.
Mă bucur să te cunosc.
Detectivul Ruiz este în casa de prezentare.
- Parcaţi pe dreapta. - Mulţumim mult.
De fapt n-au zis niciodată: "Teleportează-mă, Scotty".
Cea mai apropiată expresie a fost: "Scotty, teleportează-ne"
în "The Gamesters of Triskelion" şi "The Savage Curtain",
dar este interesant...
Reid, Reid, haide. Lasă-ne.
- Detectivul Ruiz? - Eu sunt.
- Sunt agentul Hotchner. - Îmi poţi spune Felix.
Ei sunt agenţii Morgan şi Prentiss.
Drul. Reid, agentul Rossi şi agenta Seaver.
Vă mulţumesc că aţi venit.
Cum aţi cerut, am mutat obiectele de la secţie în casa de prezentare.
Mulţumim.
Aş dori să arunc o privire pe aici împreună cu agenta Prentiss,
să examinăm împrejurimile.
Dacă se poate, am vrea să vedem şi ultima scenă a crimei.
Sigur. Vă voi ajuta să vă instalaţi şi vă voi conduce acolo.
- Ne descurcăm singuri. - Sigur?
Da. Nicio problemă.
Nu-s genul de oameni care-ţi spun să-ţi vezi de treaba ta, nu?
De ce nimeni nu l-a văzut pe făptaş?
Acestea sunt tablele pe care vom expune probele.
După cum vedeţi, încă le instalăm.
Nu voiam să vadă pozele tot cartierul.
Ai dreptate. Aţi muncit mult. Mulţumim.
Cu coduri de culoare şi note.
Nu sunt doar poliţistul local. Sunt şi membru al comunităţii.
- Serios? - Locuiesc la trei străzi, pe stânga.
Soţia mea credea că-i locul perfect unde să ne creştem copiii.
Dar şi-a schimbat opinia în ultimele două luni.
- E de înţeles. - Eşti bine?
Da. Să trecem la treabă.
Sper că nu vă deranjează, dar am schiţat şi eu un profil.
Da?
Am participat la un curs al FBI-ului despre criminalii în serie,
în Albuquerque... De două ori.
- Să vedem ce ai făcut. - Bine. E organizat.
Şi-a adus lucrurile la locul crimei dar n-a lăsat nimic în urmă.
Înseamnă că e căsătorit sau are o relaţie de lungă durată.
Are o slujbă stabilă care-i cere îndemânare.
Fizic, nu pare o ameninţare, dar îşi doreşte putere şi control,
aşa că poate avea o slujbă sau o activitate care să i le ofere.
Nu-i rău deloc.
Din păcate, tocmai i-am descris
pe 64 din cei 71 de bărbaţi care locuiesc în complex.
Şi tocmai asta e dificultatea cu fiecare dintre cei 64 de suspecţi.
Nimic nu iese în evidenţă. Sunt nişte oameni obişnuiţi.
Va fi problema noastră principală.
Da. Trăsăturile comune nu vă uşurează deloc treaba.
Nu, deloc.
Cum rămâne cu agenta al cărei tată este...
- Ştii? - De unde ai ştiut?
M-am interesat de trecutul său secret.
Doar nu voi lăsa o străină să călătorească împreună cu ai mei
fără aşa aflu cine este.
Pare să fie în ordine.
- Ce-am simţit în vocea ta? - Ce-i cu vocea mea?
Dumnezeule! Ţi se pare atrăgătoare.
- Ce? N-am zis aşa ceva. - Ba da!
Mai vorbim, iubăreţule.
Ce sunt astea?
Analistul tehnic le-a verificat trecutul tuturor suspecţilor.
- Vă puteam ajuta eu. - Strângem singuri informaţii.
Baza de date federală are informaţii mai detaliate.
Cum poţi şti asta dacă n-ai văzut-o pe a noastră?
- Nu e nimic personal. - Dar mi le puteai cere.
Data viitoare o voi face.
I-a verificat cineva pe ei?
Garcia îi cercetează separat pe poliţişti şi pe paznici.
De ce?
Făptaşul ar fi atras de munca în poliţie sau în firma de pază.
Dennis Rader, ucigaşul BTK, era ofiţer de controlul calităţii
în Park City, Kansas.
Kenneth Bianchi, unul dintre Strangulatorii din Hillside,
a lucrat ca paznic în California şi în Washington.
Psihopaţilor le plac slujbele cu autoritate şi uniformele.
Unde erai pe data de 12, noaptea?
- Vrei să spui că eu am făcut-o? - Răspunde!
Tu glumeşti?
Aţi vorbit cu fiecare bărbat adult din comunitate?
De mai multe ori. Am înregistrările digitale.
- Şi pe toţi i-aţi luat tare? - E ceva anormal?
- N-ai aflat prea multe de la ei, nu? - Nu.
Atunci am început să mă gândesc că poate am nevoie de ajutor.
N-au aflat nimic?
După ce a fost ucisă a doua femeie,
detectivul Ruiz a spus că au dovezi.
- Poliţia face tot ce poate. - Acum spui că n-aveţi nimic?
Nu ştiţi cine a făcut-o?
Nu înţeleg cum s-a putut întâmpla aşa ceva fără ştirea nimănui.
Pentru că genul ăsta de om se antrenează toată viaţa lui.
Şi se pricepe să scape nepedepsit.
Aubrey nu i-a făcut niciodată rău cuiva.
Aş vrea să am răspunsuri.
Este... fiica mea. Trebuie să o iau de aici.
Oriunde ar privi...
- Unde e acum? - În camera ei.
- Vrei să vorbeşti cu ea? - Nu-i nevoie.
Ucigaşul a intrat prin garaj?
Da. Ruiz a spus că în complex sunt valabile doar cinci coduri.
Ar trebui să ţi se spună asta când te muţi aici, nu?
Oricine poate deschide una din cinci uşi de garaj.
De obicei am grijă să fie încuiate uşile din interior,
dar Aubrey a rămas trează până târziu şi...
- Condoleanţe. - Tăticule!
E fetiţa mea. Pot să...
- Da, sigur. - Mulţumesc.
Ţii minte toate detaliile despre ucigaşii ăia?
Am memorie eidetică.
Înseamnă că ştii tot ce-a făcut tatăl meu.
Eu ştiu doar ce mi s-a spus şi ce s-a scris în ziare.
Nu cunosc prea multe detalii.
Ce fel de detalii...
Agenta Seaver.
Diseară va avea loc o întrunire a membrilor comunităţii.
Vom căuta indicii vizuale,
dar vreau să te concentrezi asupra interacţiunii familiilor.
Da, dle.
Ne trebuie un loc pentru o şedinţă cu toţi locatarii.
În partea de est a complexului este o biserică.
Îi anunţaţi pe locatari că diseară se va ţine o întrunire?
Spuneţi-le că e importantă, dar nu obligatorie.
- Da. - Mulţumesc.
La ora 18:00.
Agent Hotchner, trebuie să vezi asta.
Tipul ăsta e Frank Morris.
- De unde ştiu asta? - Mă ocup cu paza cartierului.
Înseamnă că noaptea te plimbi pe străzi.
Profilul include membrii gărzii cartierului, nu?
S-ar putea. Ar trebui să ştim mai multe despre ce face.
- Exact. Îl voi aduce aici. - Vom încerca altfel.
Poţi pune nişte ofiţeri de poliţie să strângă semnături la întrunire?
Vom examina limbajul trupului în cadrul acestui grup.
Limbajul trupului.
Făptaşul nu se va putea controla nici dacă va încerca s-o facă.
Aşa-i. Voi trimite câţiva poliţişti la întrunire.
Spune-i şi lui Brinkman că făptaşul va face gesturi necontrolate.
Bine.
- Crezi că vor păstra discreţia? - Să sperăm că nu.
Se pare că scria o nuvelă.
Da, soţul ei a spus că urma nişte cursuri.
Voia să se facă romancieră.
I-o voi trimite lui Garcia ca s-o analizeze.
Ce slujbă avem şi noi...
Ce grozăvii vedem, câte vieţi întrerupte prematur...
Ştiu, Prentiss.
Tocmai mă gândeam la tine.
Scumpo, am găsit un laptop care era al ultimei victime.
Îl voi lega în reţea ca să poţi face tu minuni.
Ce fel de minuni?
Era scriitoare. Poate că ţinea un jurnal?
Poate a observat c-o urmărea cineva sau a simţit ceva ciudat. Cine ştie?
- Deci "pescuim" indicii. - Da. Pescuit plăcut.
Chiar am nişte pantaloni pescăreşti pe care n-am unde să-i port.
Şi vezi dacă suspecţii rămaşi se pricep la electronică
destul cât să modifice o telecomandă pentru uşile garajului.
S-a făcut. Te iubesc. Ciao.
Să modifice o telecomandă?
Familia lui Marjorie West era plecată din oraş.
Jill Long a fost sugrumată în spălătorie
cât familia ei se afla în curte.
Şi aici, ucigaşul s-a putut deplasa prin toată casa
până a găsit o cameră în care era cineva treaz?
Ţi se pare c-ar verifica uşile garajelor
ca să vadă, din cinci în cinci, care se deschide?
Nu. Cred că e în stare să deschidă orice uşă de garaj doreşte.
Prentiss. Venim imediat.
Rossi vrea să mergem în biserică.
Pregătesc o întrunire cu membrii comunităţii.
Să mergem.
Venim de la locuinţa ultimei victime.
Ucigaşul a intrat prin garaj.
Poate că are o telecomandă universală.
Poliţia susţine că acţionează la întâmplare,
dar cum să găseşti întâmplător o femeie atât de vulnerabilă?
Garcia le verifică din nou trecutul,
căutând pe cineva priceput la electronică.
Îi verifică şi pe Brinkman şi pe Ruiz. Ei aveau acces.
- L-a văzut cineva pe Ruiz? - Eu, cu ceva timp în urmă.
I-a pus pe toţi să completeze formulare,
dar de atunci nu l-am mai văzut.
Trebuie să cerem ajutor într-un mod diferit.
Spuneţi că noi căutăm un martor, nu pe făptaş.
Nimeni nu crede că prietenii sau vecinii pot face aşa ceva.
Ar trebui să începem.
Sperăm că aţi văzut ceva şi nici nu vă daţi seama.
Poate aveţi un vecin care-şi aruncă gunoiul noaptea,
care meştereşte la maşină în garaj,
care ar fi fost afară la o oră ciudată
şi ar fi putut vedea ceva.
Te putem ajuta cu căutarea?
Nu va fi nimic care să sară în ochi.
Probabil că nu-i un tată care să-şi înspăimânte copiii.
Nu? Oamenii de felul ăsta sunt iuţi la furie, nu-i aşa?
Sigur că da.
Însă în casa mea, furia nu era ceva obişnuit.
Exploziile de furie erau anomalii. Ne surprindeau.
Tata era, de fapt, exagerat de politicos.
Era prea cumsecade.
Şi dacă voiam ceva... Bicicletă, jucării, păpuşi...
Era suficient să cer.
În public, mă ţinea de mână. Întotdeauna.
Uneori aşa de strâns, că-mi amorţeau degetele.
Dar nu ţin minte să mă fi ţinut pe genunchi,
să mă fi strâns în braţe vreodată.
Ashley.
Şi... îmi spunea mereu aceleaşi lucruri.
- Era îngrozit să nu mă ia cineva. - Pentru că ştia în ce lume trăim.
Plină de oameni ca el.
Poate că bărbatul ăsta le-a cumpărat copiilor cadouri, de curând.
Tata îmi cumpăra mereu lucruri.
- Ce fel de cadouri? - De orice fel.
Ţi-am zis, nimic nu părea...
Toată viaţa mea, nu mi-a lipsit decât un lucru.
- Ce anume? - Un animal de companie.
Care e situaţia?
Vom începe cu cei care n-au venit. Vom vedea dacă nu au animale de casă.
Animale de casă?
Eu n-am avut voie să ţin un animal de companie.
Nu era doar o regulă, ci o problemă imensă.
Poate că e important.
- Îmi pare rău că nu l-am găsit. - Nici nu ne aşteptam s-o faci.
Speram să ne ajuţi când vom restrânge căutările.
Dintre cei 64 de suspecţi, 18 nu au venit.
Prentiss, du-o pe Ashley la casa de prezentare,
verificaţi cele 18 nume şi vedeţi dacă n-au animale.
Am înţeles.
Garcia îi caută pe cei pricepuţi la electronică?
- Da. - Să-i dăm cele 18 nume şi ei.
- Ruiz n-a ajuns la întrunire? - Nu. Nici şeful pazei.
Din punctul meu de vedere, 20 de locatari n-au venit.
Ai spus nişte lucruri importante. Ne-au fost de ajutor.
- Da? - Da.
Realizarea profilului presupune un întreg proces.
La început, aduni piese de puzzle care nu par să se potrivească.
Încă nu ştiu cu ce vă va ajuta ceea ce v-am spus.
Nu se ştie niciodată.
Dacă interogăm pe cineva ştiind că este un părinte
care e un criminal în serie şi-şi protejează exagerat copiii,
poate că informaţiile astea îl vor face să vorbească.
De fapt, nici nu m-am gândit că ucigaşii poţi fi părinţi.
Cred că nimănui nu i-a trecut prin cap.
Tatăl tău mai trăieşte?
În Dakota de Nord nu există pedeapsa cu moartea.
Şi-ţi voi răspunde deja: nu l-am vizitat niciodată.
Din când în când îmi scrie, dar nu i-am deschis scrisorile.
- Le păstrezi? - Da.
E un lucru rău?
Nu cred că în privinţa asta există "bine" şi "rău".
- Pot să te întreb ceva? - Sigur.
Când îi prinzi, îţi spun vreodată de ce au făcut-o?
- Au vreo explicaţie? - Niciodată nu e un motiv bun.
- Agent Hotchner? - Da, dle.
Detectivul Ruiz vrea să vă vedeţi la intersecţia străzii Main cu Oak.
A mai avut loc o crimă.
Să sperăm că sunt înregistrate animalele de companie.
Ăsta e teancul de suspecţi dintre care trebuie să alegem 18.
Ce sunt astea?
Informaţii despre familiile celor trei femei ucise.
Familii.
Da. Ele ne fac slujba atât de dificilă.
Drew Jacobs. Am vorbit cu el după-amiază.
Soţia lui, Aubrey, a fost a treia victimă.
- Nu-şi va mai vedea niciodată mama. - Nu.
Ăsta a fost laptopul ei.
Tehniciana noastră a analizat de la distanţă datele din el.
Va trebui să-l ducem în casa de prezentare.
S-a terminat întrunirea?
Liniştiţi-vă. Eu sunt.
- Cum a fost la întrunire? - Ţi-am simţit lipsa.
Dacă toţi erau plecaţi, mi-am zis să mai verific o dată.
Ce căutaţi, fetelor?
Dacă vreunul dintre cei absenţi nu avea animale de companie.
Nu veţi găsi aşa ceva în rapoartele alea?
- Nu? - Dar pot afla eu.
Am toate informaţiile în biroul de pază
de la poarta estică.
- Să vă arăt. - Mă voi întoarce.
Ştiu, Mike. Îmi pare rău. Facem tot ce putem.
Făptaşul a ucis două nopţi la rând.
- Situaţia s-a agravat enorm. - S-o luăm de la capăt.
- Ce vrei să spui? - Trebuie s-o luăm de la început.
Poliţia ne-a dat o listă 64 din 71 de bărbaţi.
Să uităm de ea şi să începem cu toţi cei 71.
- Şi Ruiz? - E pe listă.
Animale, animale, animale.
Ştiu că e pe aici, pe undeva.
Mai bine m-aş uita eu.
Linişteşte-te. De ce te grăbeşti atât?
Pentru că încercăm să prindem un ucigaş.
Da. Uite-l.
- Stai aşa. - Da?
Cât de bine eşti verificat înainte să fii primit în FBI?
Am fost arestat o dată. Nu mi s-a şters din cazier.
- A fost doar o neînţelegere. - Dacă a fost doar atât...
- Pe bune? - Nu.
Bună ziua. Dl Jacobs?
Pregăteşte-te, Heather. Nu-i nimic.
Sunt agenta Seaver, de la FBI.
- FBI-ul a fost deja aici. - Ştiu.
Am adus înapoi computerul soţiei tale.
Mulţumesc.
Dle, îl vom găsi pe cel care a ucis-o.
Şi atunci e posibil să afli că are şi el o familie.
Poftim?
Va fi mare nebunie, dintr-o dată,
şi rudele lui nu vor putea să-ţi spună nimic.
Se vor teme. Nu vor şti cum să te abordeze.
Dar le va părea foarte rău.
Îşi vor dori să fi făcut ceva pentru a-l opri.
Îşi vor dori ca lucrurile să fi stat altfel.
Se vor simţi în stare de orice pentru a schimba lucrurile.
Vreau doar să-mi cer iertare în numele lor.
- Vrei să intri? - Nu. Trebuie să mă întorc.
Nu te reţin decât o clipă. Heather, fiica mea, se teme.
S-a simţi mai bine să ştie că avem un agent FBI în casă.
Bine. Dar nu voi sta mult.
Reid, unde e lista cu cei care au lipsit de la întrunire?
E aici.
Trebuie să examinăm toate cele 71 de dosare.
Trebuie să-i eliminăm pe suspecţi aşa cum ştim noi.
- Garcia, mă auzi? - Sunt pregătită.
- Ce s-a întâmplat? - Aici sunt doar 67 de dosare.
Unde sunt celelalte patru?
Unul dintre ele e al meu.
Celelalte trei sunt ale soţilor victimelor.
- De ce i-aţi eliminat automat? - De ce să n-o facem?
Dacă-i verificaţi pe ei, de ce nu şi pe mine?
Te verificăm.
- Unde sunt dosarele lipsă? - Aici.
Garcia, trebuie să mai verifici câteva nume.
Phillip Long.
Long n-a fost suspectat pentru nimic, n-are arestări la activ
şi nu se pricepe la electronică.
Drew Jacobs.
Ce cameră frumoasă.
- Nu vreau să mă mai mut. - Ştiu.
Dar ştiu şi că tatăl tău face doar ce-i mai bine pentru tine.
- O să-l împuşti? - Poftim?
Pe cel care i-a făcut rău mamei. Ai armă?
- Heather. - Nu-i nimic.
- Îmi pare rău. - Nicio problemă. Serios.
Mulţumesc, dar trebuie să mă întorc.
- Pot să te întreb ceva? - Sigur.
De unde ştii ce gândesc rudele ucigaşului?
Ai zis că vor dori să-şi ceară iertare?
Aşa vor face.
Se vor simţi plini de ruşine...
şi de regrete.
Dar de unde ştii?
Drew Jacobs a fost arestat pentru agresiune, în tinereţe.
Vă trimit imediat mai multe detalii.
E soţul femeii căreia i-am examinat computerul?
- Da. - Era foarte nefericită cu el.
A scris că era distant, că o lăsa singură noaptea.
- Da. Că rătăcea pe afară. - Pe afară?
Înainte să-i fie ucisă soţia, era suspectul meu principal.
De unde ştii...
ce va simţi familia ucigaşului?
Asta învăţăm la FBI. Comportamentul uman.
- Am participat la interogatorii. - Ale rudelor ucigaşilor?
- Uneori. - De ce?
Staţi. E expert în IT şi călătoreşte des în străinătate.
E tehnician. Mulţumesc, scumpo.
- Ce se întâmplă? - A mai avut loc o crimă.
- În timpul întrunirii. - Unde-i Seaver?
Trebuie să mă întorc.
Ştiu. Doar că... e important pentru mine.
De unde ştii ce va fi în mintea rudelor sale?
- Trebuie să răspund. - Nu.
- Ba trebuie. - Nu!
Sunt colegii mei. Agenta Seaver.
- Ashley, unde eşti? - Sigur, dle.
- Unde eşti? - Da, dle.
Poţi să pleci de acolo? Ashley.
Îmi pare rău, dle. Nu pot.
Dl Jacobs mi-a zis că fetiţa lui se teme
şi imediat ce se linişteşte mă voi întoarce.
E la Jacobs. Nu e înarmată. Să mergem.
Ticălosul.
Era şeful meu. E o pacoste.
- Ce voia? - Verifică mereu ce fac.
- Tăticule, nu! - Dle Jacobs, aşteptaţi. Nu...
- Taci! - Bine.
Te rog... Nu o pune să privească.
- Poftim? - Pe fetiţa ta.
N-o laşi niciodată să te vadă furios, nu-i aşa?
Te rog, n-o lăsa să vadă asta.
Nu va uita niciodată, dle Jacobs.
Dacă o laşi să vadă asta, nu te va ierta niciodată.
Heather, du-te jos.
- Nu vreau. - Trebuie, Heather.
Nu-i nevoie să faci asta.
Te voi mai întreba o dată.
De unde ştii ce vor gândi rudele ucigaşului?
- Tatăl meu a fost ca tine. - Cum adică?
A ucis multe femei când încă n-aveam 13 ani.
Îl cheamă Charles Beauchamp şi i s-a zis "Ucigaşul din Redmond".
E tatăl tău?
Era ca tine. Un ucigaş în serie.
Tăticule? Te rog!
Ştiu cât de obosit eşti. Ştiu ce viaţă extenuantă ai.
L-am văzut pe el cum a trăit. L-am văzut luptând cu ea.
Şi am văzut cu câtă disperare îşi dorea să fi fost altfel.
Prentiss şi Morgan, intraţi prin spate.
Faceţi zgomot. Să ştie că l-am prins.
Pate fi singura ei şansă.
L-am văzut cum încerca să fie un părinte bun.
Dar, până la urmă, nu a putut opri lucrul celălalt.
- FBI! - FBI!
- Tăticule, te rog, să plecăm! - Du-te jos, Heather.
Te rog, tăticule...
FBI!
Tata mi-a zis că, pentru el,
ziua cea mai frumoasă a fost cea în care a fost arestat
pentru că, în sfârşit, s-a putut opri.
Îl urăşti?
- Lasă cuţitul. - Tăticule!
- Lasă cuţitul! - Tati!
Îmi pare rău, scumpo. Îmi pare aşa de rău...
N-ar fi trebuit să te duci singură acolo.
- Ştiu. - Putea să te ucidă.
Şi asta ştiu.
De ce, Ashley? Tu eşti o fată deşteaptă.
N-am apucat să-i cer iertare niciuneia dintre victime...
familiilor femeilor pe care le-a ucis tata.
M-am gândit că dacă reuşesc cu o familie rănită în acelaşi fel...
Îmi pare rău, dar nu-i suficient.
În felul ăsta, i-ai pus pe toţi în pericol.
Când eşti în misiune, răspunzi pentru colegii tăi.
Suntem o echipă.
- Nu se va mai întâmpla. - Cu siguranţă.
- La ce te mai gândeşti? - La un câine.
La şapte ani, am găsit un căţel când veneam de la şcoală.
Am fugit ţinând în braţe mogâldeaţa aia blănoasă.
Eram atât de fericită.
Şi când am ajuns, doar tata era acasă.
Şi i-am dat căţeluşul cât m-am dus să-i aduc nişte lapte.
Nu aveam mâncare pentru câini,
dar m-am gândit că e mic aşa că probabil bea lapte.
Şi când m-am întors, tata era în baie...
S-a întors şi mi-a zis să las laptele.
N-am înţeles.
Apoi mi-a zis că nu ne trebuie o gură în plus de hrănit
şi că nu trebuia să mai fac asta niciodată.
Şi-a aplecat capul.
Am început să plâng şi puteam să jur că el se amuza.
E un psihopat. Aceştia sunt cruzi cu animalele.
Ştiu.
Dar ceea ce nu înţeleg...
Dl Jacobs m-a întrebat ceva despre tata şi...
Nu-l urăsc. Nu o fac.
Încerc, dar nu pot.
Orice-ar fi, rămâne tatăl tău.
Nu eşti responsabilă pentru ceea ce-a făcut el.
Dar nu poţi schimba faptul că e tatăl tău.
Am sentimentul că dacă nu-l urăsc, îl las să câştige.
Nu, fetiţo... Nimeni nu câştigă.
Poţi doar... să trăieşti. Să mergi mai departe.
Şi dacă vei continua să faci asta, totul va fi bine.
- E adevărat? - În cazul meu, da.
Mulţumesc.
"Copiii, la început, îşi iubesc părinţii."
"Pe măsură ce cresc, încep să-i judece."
"Şi, uneori, îi iartă."
Oscar Wilde.
Subtitrare de Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro