Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Running Wilde Sezonul 1 Episodul 9
De când eu şi mama ne-am mutat în vila lui Steve,
puteam vedea îndeaproape cum îşi petrece zilele.
Mergi pe chestia asta.
Bună, Puddle. Ghici cine-şi va lua o nouă bicicletă.
- E vorba de cineva din camera asta? - Da.
Şi acel cineva aşteaptă de luni de zile să aibă o nouă bicicletă?
- Aşa cred. - Şi acel cineva va merge la şcoală cu ea?
E o bicicletă făcută manual, unică, placată cu aur, dar da,
dar cred că pot merge cu ea pe lângă gard, ca să poată să se uite copiii la ea.
Steve, cred că se referea la o bicicletă pentru ea, de care n-are nevoie.
Acum trebuie s-o duc la şcoală. Am o zi încărcată.
Nu-ţi face griji. O pot duce eu. Oricum trebuie să trec pe acolo
ca să-i iau bicicletă aia ridicolă a lui Steve.
- Hai, puştoaico. - Să ai o zi bună.
- Tot mai am de spălat astea... - Ai încercat toboganul de rufe?
Să ştii că sunt oameni la capătul lui.
E ca şi cum au propria lume subterană. E un fel de "Fraggle Rock". Da.
Nu, nu, pot face asta. Nu, serios.
Nu, se ocupă ea. Da. Las-o să le ia. Aşa.
Ne asemănăm mai mult decât credeai, nu? Ziua ta e la fel de liberă ca a mea acum.
Vrei să ne bronzăm la piscină? Ne puteam face norma în hamac.
Putem bea Arnold Palmer. Poate fi amuzant.
Nu pot. Muncesc. E o chestie caritabilă.
De asta merg în oraş zi de zi. Sunt foarte, foarte ocupată pe zi.
De fapt, mama a încercat să predea la şcoala mea, dar nu avea calificare.
De exemplu, aş putea învăţa copiii să construiască un baraj cu beţe şi noroi.
V-aţi gândit la programare? Avem un curs de programare web aici.
- Da, nu ştiu cum să fac asta. - Nu e nevoie să fiţi irascibilă.
A căutat sfaturi chiar şi pe internet.
"Pune bazele unei organizaţii nonprofit."
Dar se pare că o fundaţie era mai complicată decât credea ea.
Să pui bazele unei fundaţii de caritate e foarte scump.
- Cine vă va plăti salariul? - Nu, n-am nevoie de-un salariu.
Atunci nu aveţi la ce venit impozabil să ţineţi cont.
Deci ca să fie o organizaţie nonprofit, trebuie să am un profit?
Doar aşa îi puteţi împiedica pe oameni să mintă şi să fie răspunzători.
Nu ştiu, e ceva cu filantropia. Arată faţa urâtă a oamenilor.
Vă asigur că n-aş minţi despre ceva cum e filantropia.
Da! Conduc o fundaţie de caritate.
Da, aia a fost o minciunÄƒ.
Nu suntem aÅŸa asemÄƒnÄƒtori precum credeai.
- Stai puţin. Scuze... care e cauza? - Ce?
- Pentru ce luptă fundaţia ta? - Cauza mea... e cea mai mare din toate:
- Cauzele. - E o cauză-cauză?
N-am mai auzit de aşa ceva.
Da, asta pentru că minţea.
Da, strângem fonduri în mod general pentru diferite fundaţii.
Şi facem toate astea dintr-un singur birou.
- Unde e biroul? - În suburbii.
Aia e... Stai, parcă ai zis că era în centru.
Da, e suburbia centrului... stai, ce interogatoriu e ăsta?
Urmează să m-arunci în larg? Pentru că asta e una din cauzele noastre.
Bun, atunci vreau să-ţi dau bani. Vreau şi eu să fiu filantropic.
Da, Steve, filantropia nu merge chiar aşa. Nu poţi plăti ca să fii filantropic.
Credeam c-ai zis că strângeţi fonduri. Am fonduri, vreau să ţi le dau,
ca să le strângi. De ce e asta greşit?
Nu era, serios. Singura greşeală era să minţi legat de o fundaţie.
Grozav...Mersi. Da, te rog. Şi...
- Noi chiar am aprecia asta... - Noi? Ai angajaţi?
Nu ştiu de ce, dar nu-şi putea ţine gura legat de asta.
- Da, de asta avem nevoie de bani. - Atunci voi dubla suma.
Şi mai am destui. Nu ezita să-mi ceri de câte ori ai nevoie.
Mă simt aşa bine!
Dar mama se simţea îngrozitor, căci acum, în loc să piardă vremea în casă,
pierdea vremea prin casă cu ditamai cecul de la Steve.
Nu ştiu ce să fac. Nu pot inventa pur şi simplu un ONG şi lua bani pentru ea.
Şi ce ţi se poate întâmpla? Te vor trimite unde sunt eu?
- Da, unde eşti mai exact? - Îţi dau un indiciu: e trist,
dureros, şi dacă eşti rău, te pun să-ţi petreci restul vieţii aici.
- Dumnezeule, Andy, eşti la-nchisoare? - Nu. În Canada.
Sunt în Canada. Dar da, sunt şi în închisoare.
- Scuză-mă! Te superi? - Cum ai ajuns la-nchisoare?
Încerc să dezarmez maşinăria de război a Canadei.
Dar se pare că şi asta e o crimă, la fel să fii un bursuc turbat şi anumite fructe.
Dar acum că ai bani, mă poţi scoate de aici.
Mamă...
Nu, e greşit. Nu pot s-o fac. Nu pot folosi banii luaţi de la Steve,
pretinzând că am o fundaţie ca să ţi-i dau să ieşi din închisoare.
E prea frivol. Îmi pare rău.
Cred că e un moment nepotrivit să te-ntreb dacă-mi poţi lua o bicicletă de ei?
Da, scumpo, asta nu se va-ntâmpla. Nu, o să-i dau banii înapoi,
şi o să-i spun adevărul şi să faci ceea ce trebuie are propria răsplată.
- Dar ştii asta, nu? - Normal că da.
Se pare că era momentul nepotrivit să-i spun,
"Cumpără-mi o bicicletă sau îi voi spune adevărul lui Steve."
Nu-ţi pot spune cât de bine mă simt, Fa'ad. Acum ştiu de ce Bill Gates dă bani
pentru cauze bune. Îl aduce mai aproape de a se cupla cu fetele de care îi place.
Şi eu ştiu de ce Bill Gates a inventat maşinăria porno electronică.
Şi eu am inventat unele produse de succes.
Da, şi ca investitor,
chiar aş vrea să ştiu când mă aştept să văd un profit.
Probabil nu prea curând. După o serie de idei proaste de afaceri,
şi-a pierdut aproape toată averea.
Dacă vrei să-ţi măreşti investiţia, vine sezonul cald,
iar oamenii fără păr din Est se vor bate pe părul meu de pe piept.
Nu, mersi. Toţi banii mei merg la fundaţii de acum încolo.
Steve, nu eşti îngrijorat de ce va spune tatăl tău? Urăşte fundaţiile.
Spune că oamenii care fac asta sunt ca vampirii care cutreieră străzile noaptea,
ce sug sângele oamenilor drepţi şi muncitori.
Deschizi o convenţie republicană cu o replică proastă şi te urmăreşte o viaţă.
Nu, cred că mă va respecta. Am o femeie în viaţa mea.
Oarecum. Şi chiar fac ceva cu viaţa mea.
- Da, vreau să ştie. - Acum e şansa ta să-i spui.
Didi e aici. Tocmai a sunat la poarta principală.
- Ce? Mama e aici? - E mama ta vitregă.
Bine. Ce? Mama mea vitregă de aici? Abia aştept să-i spun ce fac.
Va fi aşa mândră. Cum arăt?
Mai bătrân ca genul de om care ar spune aşa ceva.
- Steve! - Mamă vitregă!
Ea e mama vitregă a lui Steve?
Aş vrea să-i pun o burqa şi să-mi imaginez cum arată.
Bună, Didi! Ce mai faci?
Ia-ţi mâinile de pe mama mea vitregă, ciudatule!
- E un moment nepotrivit. O să... - Nu, nu. Vino.
- Emmy Kadubic? - Didi Clarkson.
De fapt, e Didi Wilde. E aşa de zece ani.
- Ai fost măritată doar de 7 ani. - Ştiam ce-mi doresc.
Da, chiar şi-n adolescenţă. Tatăl lui Steve e un pas înainte de la directorul Francy.
În viaţă trebuie să avansezi. Am auzit că n-ai casă şi locuieşti într-un cort.
Da, locuiam într-un cort pentru că-i ajutam pe sătenii din Peru. Dar sunt aici acum.
Se pare că şi tu ai învăţat câte ceva de parvenire.
Exact contrariul, de fapt. Pun bazele unei fundaţii.
- Eu am donat cel mai mult. - Aşa să fie?
Nu era aşa. Dar nu se putea abţine.
Steve, eu n-aş face asta, pentru că-i va spune tatălui tău...
- Nu, vreau ca tata să afle. - Serios?
Da, veneam aici să-i mulţumesc din nou, pentru c-a fost aşa minunat.
- Chiar minunat. - Spui asta ca s-arăt bine în faţa mamei.
Nu e... nu mai spune aşa! Te rog!
Emmy, aşteaptă. Em...
Scuze pentru asta. De fapt sunt nebun după ea.
Doamne, e aşa bine să pot vorbi despre asta cu cineva căreia chiar îi pasă.
Cred că-ncep s-o impresionez.
Şi sunt sigur că donaţia generoasă la fundaţia ei a ajutat.
Dar e ciudat. Simt că, cu cât dau mai mult,
cu atât am mai puţin, dar cu atât mă simt mai bine. Ştii?
Asta e bine. Pentru că tatăl tău deja ştie de donaţia mare pe care ai făcut-o,
şi de asta m-a trimis aici. Nu-ţi mai dă bani.
Steve tocmai a auzit cuvintele pe care s-a temut să le audă întreaga sa viaţă.
Deci asta e tot? Nu mai primesc bani? Gata cu banii?
Tatăl tău m-a trimis aici să verific registrele.
- Arată-mi registrele. - Registrele? N-am registrele.
- Sunt la tine. - Normal că da. Dar vreau să văd cecurile.
- N-am niciun cec. - Carduri de cec, de credit. Toate astea.
- N-am niciunul din lucrurile astea. - Cum cumperi lucrurile?
Mi le aduc ei aici. Aia şi sigur aia.
- Dar trebuie să plăteşti, nu? - Cred că da.
Credeam că-mi dau lucrurile alea pentru că sunt bogat.
Cred că va trebui să stau aici până rezolvăm asta. Ştii cum e tatăl tău.
Da, dar nu-nţeleg. Ştie că Emmy stă aici, nu?
Sigur că da.
Şi ştie de bicicleta placată cu aur şi cu diamante pe lanţ pentru precizie.
- Poftim? - Nimic.
Steve, trebuie să-nţelegi, tatăl tău vrea să se asigure că Emmy nu profită de tine.
- Hai să fim serioşi, poţi fi naiv uneori. - Nu sunt naiv.
Naivi sunt oamenii care locuiesc sub casă şi cred că-ntreaga lume e spălătoria mea!
Şi crede-mă... Emmy n-ar profita de mine.
- L-am minţit pe Steve ca să păstrăm banii. - E-n regulă, scumpo.
Ştii de ce? Pentru că poţi face mai mult bine cu banii ăia...
- În ciuda minciunii, decât ar face el. - Da, cum să nu.
Probabil spui asta ca să-ţi plătesc cauţiunea.
Nu, nu. M-am ocupat de asta. Uite.
Am băgat mâna prin bare ca unul din bursuci să mă muşte,
apoi ei a trebuit să mă deporteze, pentru că bursucul era turbat.
Am învins sistemul, scumpo!
Ştiu c-am avut problemele noastre,
dar asta pentru că n-am putut să creăm ceva împreună.
Dar cu banii ăia, putem da naştere unui mic ONG, cu ochii mari, nevinovat, ud,
- Şi-o să ţin de placenta aia. - Placenta?
Aşa numesc eu dobândă din câştiguri neimpozitate.
Cred că va fi puţin mai greu decât am crezut.
Am sunat avocatul şi se pare că cecul ăsta tot nu e de ajuns ca să înfiinţez fundaţia.
Du-te şi cere-i mai mulţi bani lui Steve. Ai spus că asta-l face să se simtă bine.
Da, e adevărat. Nu l-am mai văzut niciodată aşa fericit.
Se lăuda cu asta la Didi, mama lui vitregă, a cărei aprobare o caută în disperare.
Nu ştiu, nu am încredere în motivele lui.
Motivele lui? Îţi spun eu care sunt.
Încearcă să te impresioneze. Fă-l să creadă că eşti impresionată. Ia mai mulţi bani.
Şi asta a făcut mama.
E un gest uimitor şi arată cât de mult ai progresat.
Să anunţi cu mândrie ce ai făcut, ştiind ce crede tatăl tău.
Eşti genul de persoană pe care aş respecta-o, indiferent câţi bani ai.
E grozav că spui asta, pentru că banii n-ar trebui să conteze.
Nu, filantropia vine din inimă, ştii?
Faci să-mi fie prea uşor ca să-ţi cer bani.
Da? Mai ai nevoie de bani? Pentru ce?
Aşa că mama a mai spus o minciună.
Da, fac nişte schimbări de personal, iar birourile se dezvoltă.
- Şi ai spus că mai ai mulţi. - Nu e nicio problemă.
- Mersi. - Bine.
Ascultă... am nevoie de bani.
Trebuie să fie un mod de a-mi face rost de puţini fără să afle tata, nu?
E mărunţiş. Costul... unei sticle de vin sau unui mic vas.
Steve, eşti foarte tânăr şi atrăgător.
- Pun pariu că eşti robust ca un kenyan. - Unul din nord, poate.
Mult noroc în a găsi un kenyan din sud care să-şi petreacă ziua adunând diamante.
Ideea e că... mereu am fost atrasă de tine.
- Frumos! Mersi. - Foarte... atrasă.
Eşti nevoită să spui asta. Eşti mama mea vitregă.
Mereu am simţit că avem... atracţia asta sexuală.
Da, eşti nevoită să spui şi asta.
Nu, aia probabil era opţională.
Vreau să-mi petrec noaptea cu tine. Vreau să fac dragoste cu tine.
Dintotdeauna mi-am dorit asta. Dacă faci asta cu mine,
poate că voi scoate banii de la tatăl tău.
Gândeşte-te.
Steve fusese invitat la o petrecere în pijamale cu mama sa vitregă, dar era agitat.
Nu-mi vine să cred că mă gândesc să accept.
- Ai idee în ce m-aş putea băga, Migo? - Sigur, te gândeşti să te vinzi
şi să-ţi periclitezi relaţia cu Emmy, culcându-te cu o altă femeie.
- Mai ales cu femeia pe care o urăşte. - Nu, de fapt mă gândesc
cum e să mă culc cu mama... Mersi c-ai mai adăugat şi chestia aia.
- Mamă vitregă. - Dar trebuie s-o fac. Am nevoie de bani.
De ce nu-i spui că nu poţi face rost de alţi bani?
Pentru că Emmy mă respectă în sfârşit. Nu pentru că nu-mi pasă de ce crede tata.
- Dar sunt dispus să pierd asta. - Dacă ai nevoie de bani,
poate ai cumpărat ceva mare, inutil, de care poţi scăpa.
Ceva mare, inutil? Migo, nu mă gândesc la niciun... Doamne.
Steve renunţa la ceva ce-nsemna totul pentru el pentru cineva ce-nsemna mai mult.
E unică în lume şi e un chilipir la doar 25.000$.
- Îţi dau 8.000$. - Glumeşti, prietene.
- Frate, dă-mi-o. - Prietene, mă jecmăneşti!
Desigur, n-o putea lăsa pe mama să vadă că are nevoie de bani.
Aşa că l-a rugat pe Fa'ad să i-o vândă.
E mai mult decât o bicicletă. E poleită cu aur.
Lanţul e de platină. Face pe puţin 25.000$.
- 16.000$. - 25.000$!
- 18.000$. - 25.000$!
- Chiar e unică în lume? - Da.
- Trebuie să am bicicleta asta. - Dar deja o ai.
- E bicicleta ta, mai ştii? - Îţi dau 25.000$!
- Prietene. - Frate.
- Prietene, 25.000$! - Vândută.
Dă mâna! Nu tu.
- Am o bicicletă mai bună ca a ta. - N-am bicicletă. Ţi-am vândut-o.
- Orice bicicletă e mai bună ca a mea. - Excelent!
Lasă-mă să fac nişte schimbări. Am câteva probleme cu banii, dar îi vei avea curând.
Dar Andy a ajuns mai devreme. A auzit discuţia.
- Grozav, dar am nevoie de bani rapid. - Nu mă freca la baclava, da? O să-i ai.
Aşa că a mers la casa din copac ca să-i spună mamei.
Bine, mă voi interesa.
Se pare că, fără un master în management, e greu să aduci donatori serioşi.
- Iar ăsta nu e de ajuns. - Dar al doilea cec de la Steve?
Da, nu-l am încă, iar dacă l-aş avea, potrivit avocatului, banii pe care-i primim
trebuie investiţi ca să le arătăm donatorilor că ţinem contabilitatea...
- E imposibil! - Stai.
Cred că am găsit o investiţie perfectă. Tocmai l-am văzut pe Fa'ad şi...
Da, stai, e una din tonomatele alea cu mustăţi?
Nu, stai. Bogaţii sunt expuşi, da?
Au bani la bursă, sunt miliardari, dar nu-i pot folosi.
Îşi vând bicicletele, pentru Dumnezeu!
Au nevoie de un împrumut pe o săptămână şi sunt dispuşi să-l plătească.
- Facem cămătărie? - Termenul acesta-l folosesc oamenii
ca să sune urât o practică legitimă.
Ca şi ecoteroriştii. Sau cei care trag cu ochiul. Ştii?
Asta e, îţi spun eu!
Andy l-a contactat pe Fa'ad şi i-a adus cecul.
Imediat, scumpo!
Ce faci aici? Avem canale pentru lucrurile astea.
Vrei banii sau nu?
Am o femeie aici. Doar dă-mi-i.
Femeia era mama vitregă a lui Steve.
- Ai o umbrelă? - Da, am mii.
Aşa Fa'ad a putut să-i dea cecul lui Steve pentru bicicletă,
iar Steve a putut să-i mai dea un cec mamei.
Desigur, niciunul nu şi-a dat seama că e acelaşi cec.
Am mai primit un cec de la Steve. Acum, cu celălalt cec pe care ţi l-am dat,
avem în sfârşit bani ca să punem bazele fundaţiei.
Nu am celălalt cec. I l-am pasat arabului.
Cred că trebuie să merg la Steve şi să-i cer mai mulţi bani... din nou.
Fă-l fericit pe tip. Fă tot ce trebuie să faci.
Asta a stânjenit-o pe mama.
Dar s-a dus şi i-a cerut lui Steve alt cec.
Desigur.
Ceea ce l-a stânjenit pe Steve.
Şi cred că atunci s-a hotărât s-o lase pe mama sa să doarmă acolo.
M-am hotărât. Pentru o sumă mare de bani,
poţi avea... asta.
Lui mami-i place.
Cred că voia şi hainele lui sau ceva.
Bine, ne-am înţeles. Dar îţi voi da banii când terminăm. Înţelegi.
- E procedura standard. - Ştiu cum merge.
Se pare că nici Didi n-avea atâţia bani la ea, dar ştia un cămătar care avea.
- Cu tine am vorbit la telefon? - Da, mersi c-ai vrut să ne vedem aici.
- Dar nu-ţi pot împrumuta banii. - Promit că-s bună de plată.
- Urmează să primesc o grămadă de bani. - Nu e problema mea, scumpete.
E o chestie sigură. Voi face un film în secret cu mine şi fiul meu vitreg
Şi vreau să-l folosesc ca să-l şantajez să-i iau toţi banii...
ca să mă răzbun pe ticălosul meu fost soţ că m-a părăsit.
Cunosc un singur tip care ar merita asta. Aş vrea să fie el.
Dar după cum am spus, scumpete, nu-ţi împrumut nimic.
Steve, nedorind s-o dezamăgească pe mama, s-a pregătit pentru noaptea cu mama sa.
Iar mama, simţindu-se vinovată, s-a hotărât să spună adevărul.
- Alo? - Îl caut pe...
- Didi, tu eşti? - Da.
- Cu ce te pot ajuta? - Cu nimic. Îl caut pe Steve.
- O să mă dau jos să-l caut. - Să te dai jos?
- Eşti într-un copac? - Nu.
Sunt într-o clădire foarte înaltă. O iau pe scări.
Fac asta ca să mă menţin în formă.
Încerci să-i atragi privirile lui Steve? Cred că ai venit puţin târziu.
- Poftim... târziu? - N-ar fi trebuit să spun nimic.
Mai ales când vine vorba de femei.
O să-i spun c-ai sunat şi poate va termina până vii tu aici.
Dar mă-ndoiesc.
Dar se pare că mama a putut ajunge acolo imediat.
- Migo! Unde e Steve? - Face duş.
Dar nu vrea să fie deranjat. Îi pot transmite mesajul?
Migo, de ce face duş? Spune-mi.
Ca să se simtă curat.
Migo, Steve face duş pentru că merge să facă sex cu Didi?
Nu, Emmy, nu-nţelegi! Se culcă cu Didi pentru că e falit.
- Steve e falit? - Tatăl său nu-i mai dă bani
şi Didi îl plăteşte pentru sex. N-are bani pentru că ţi-a dat ţie totul.
- Se culcă cu Didi pentru tine. - Dumnezeule.
Didi? O cunosc pe Didi. Voi de unde o ştiţi pe Didi?
- Tu de unde o ştii pe Didi? - E bogătaşa aia de care-ţi spuneam.
Ai spus că femeia aia îl şantajează pe... Dumnezeule.
Steve... ţi s-a întins o cursă.
Mama ta vitregă vrea să te şantajeze dacă te culci cu ea.
Ce? Nu, nu, nu. N-o să mă culc cu... Didi.
Pot să-i spun Didi? Pentru Dumnezeu, nu e mama.
Steve, ştiu totul da? Ştiu că făceai asta pentru fundaţia mea,
dar nu am nicio fundaţie. Am minţit.
Nu voiam să ştii că pierd timpul, fiind tot ce ţi-am reproşat că eşti.
- Îmi pare atât de rău. - Incredibil.
Mă bucur c-am refuzat-o pe Didi.
- Ai refuzat-o? - Normal că da. Am şi eu principii.
L-am sunat pe tata şi i-am zis "Nu-mi pasă dacă nu-mi mai dai bani.
Nu, merită, pentru că mai degrabă aş fi sărac
şi aş susţine ceea ce cred că-i o cauză bună decât să mă vând..."
Nu, nu. Steve, nu era aşa. Didi a inventat asta,
ca să-i dai ei carnetele de cecuri şi conturile ca să te poată jecmăni!
- Încă am bani deci? - Da.
Urma să mă culc cu Didi de... plăcere?
Steve, îmi pare rău. N-ai zis că nu urma să te culci cu ea?
- Parcă ziceai că voiai s-o refuzi. - A trebuit să mint.
Şi Gandhi dacă s-ar fi culcat cu mama sa vitregă ar fi minţit.
Gandhi! Tu ai minţit în legătură cu fundaţia.
Acum nu mă mai culc cu ea. Asta am venit să-i spun, că n-o s-o fac!
Deşi nu e mama mea vitregă, deci n-ar fi ciudat dacă aş face-o!
Dar ar fi ciudat dacă un vecin credea că va fi plătit dacă o face.
Chiar îmi doream bicicleta aia. Iar ea mă plăteşte.
- E falită, omule. - Ce? Adică fac asta de plăcere?!
Ştiu doar că toţi se simţeau vinovaţi, iar eu cumva am sfârşit...
cu cea mai scumpă bicicletă din lume.
Nu-i aşa că famiile-s grozave?
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro