Britanske su pite slavne. Lani ih je Farley Foods proizveo 5 mil.
Slatke i slane pite svih vrsta
nisu dovoljne za starog Farleyja, on želi udvostručiti proizvodnju.
Napreduju radovi na novom krilu tvornice.
Ovaj je tjedan svanuo veliki dan!
SAN
Prijatelji!
Nadam se da vas sm ijem zvat i prijateljima.
Pa dajem vam plaću!
U 1935. prodali smo više pita nego ikad u povijest i.
Ali neki od vas, polit ički mot ivirani,
još pokušavaju reći da ne živite dobro.
Ne slušajte ih!
A sad prijeđimo na sretnije stvari.
Još jednom stojim pred vama
i otvaram novo krilo naše velike tvornice.
Joanna!
Zašto me nisi nazvao? - Ne sm iješ dolazit i! - Morala sam te vidjet i.
Nema sm isla. - Što? Kako to m isliš?
Dobio sam dva t jedna ot kaznog roka.
Otac te otpust io? - Ne izravno. - Zašto?
Zato što je saznao za nas.
Moram ići.
Bože!
Volim naš odnos smatrat i partnerstvom.
Partnerstvom između obitelji Farley i nas sm rtnika u gradskoj upravi.
I ma i drugih poslova. - Ne ako me slijedi loše m išljenje tvog oca.
Mogla bih ga ubit i. Stvarno! - Od takvih izjava nikakve korist i.
A sada s velikim zadovoljstvom
proglašavam ovo novo krilo otvorenim!
Smola!
Sad imate prigodu. - Što?
Imate prigodu investirati u par kožnih cipela Kućne radinovost i.
Dom išljato! Radinovost.
Pišite nam i naš če vas predstavnik posjetiti.
Cipele po m jeri. Čine se strašno povoljne.
I maju li pisaćih strojeva po m jeri? - Molim?
Od prošIog Uskrsa molim g. Poirota da kupi novi pisaći stroj.
G. Poirot nije škrt, ali je štedljiv.
Našli smo ovaj stroj u stanu kad smo se uselili. - Prakt ično!
Tko je Benedict Farley? - Nemam pojma.
Volio bi da ga, ako možete, posjetite na gornjoj adresi
sutra (četvrtak) u 21.30.
S poštovanjem, Hugo Cornworthy (tajnik).
P. S. Molim donesite ovo pismo sa sobom.
Ponovite m i, molim vas, Hast ingse. - Poštovani gospodine...
Ne, samo P. S.
P. S. Molim donesite ovo pismo sa sobom.
Zašto? - Zašto? - Zašto?
Zanim ljivo pismo! - Je li? Meni je dosta dosadno.
Gđica Lemon kaže da t ip peče pite.
Peče pite! Reći da Benedict Farley peče pite
jest kao da reći da je Wagner pisao šesnaest inke.
Pite su m u fine? - Očajne su! Ali ima ih veoma m nogo.
Ovo je izvor bogatstva Benedicta Farleyja.
Ovdje zacijelo radi kobasice, pite, šunku.
Korisno je živjet i iznad tvornice.
Sigurno voli nadzirat i zaposlenike.
Zacijelo! Šteta što tako pitama ne može dat i kvalitet u.
Dobra večer! - Dobra večer, gospodine.
G. Poirot i satnik Hast ings za g. Farleyja.
Žalim, mogu pust it i samo jednog.
Ma da! - Tako su me uput ili, gospodine. Žalim!
Strašno nezgodno! - Oprost ite, rekli su m i da tražim pismo.
Ah, da!
Hvala, gospodine.
Gospodin kojeg očekujete, gospodine.
Vi ste Hercule Poirot? - Monsieur.
Sjednite! Sjednite!
Merci.
O čem u trebate savjet, g. Farley?
Svake noći sanjam ist i san.
Sjedim u svom uredu kraj ovoga. Sjedim za stolom i pišem.
Ondje je sat.
Pogledam ga. Vidim koliko je sat i.
Točno 12.28.
Uvijek isto vrijeme.
Kad vidim sat, znam da to moram učinit i.
U 12.28 sat i
otvorim drugu ladicu desno u stolu
i izvadim revolver.
Napunim ga. Onda odem do prozora.
I onda? - U bijem se.
Podignem pištolj do glave
i ustrijelim se.
Što m islite o tome?
Već sam razgovarao s liječnikom specijalistom.
I što vam je rekao? - Glupost i!
Kaže da m i je život nepodnošljiv i želim ga okončat i.
Budala! Zašto bih se ht io ubit i?
Među najbogat ijima sam u zem lji! I mam sve što mogu poželjet i.
Sretan sam.
I što želite od mene?
A što ako me net ko želi ubit i? Bi li to mogao učinit i na taj način?
H ipnozom?
Shvaćate na što ciljam?
U koga sum njate? - Ni u koga!
Nit ko vam ne pada na pamet? - Ni govora!
Ht io bih vidjet i m jesto događanja te drame. Stol, sat, revolver. - Ne.
Rekao sam vam sve što je potrebno. Nemate što vidjet i.
Želim se sam u to uvjerit i. - Nema potrebe.
Samo želim vaše m išljenje.
Ne mogu ga dat i na osnovu tako št urih dokaza. - Onda je to kraj.
Rekao sam vam činjenice, ne možete ništa zaključit i.
Možete m i poslat i račun.
Neću propust it i da to učinim.
Čekajte!
Pismo! Želim ga. - Pismo vašeg tajnika? - Da.
Hvala.
Najponiznije se ispričavam! - Što? - Napravio sam glupost.
Dao sam vam pismo svog stanodavca.
Ovo je vaše pismo.
Dovraga, zašto ne gledate što radite?
Doviđenja, gospodine!
Kako je bilo? - Ne dobro!
U toj kući nešto nije u redu. I to jako!
A ja nemam pojma što bi to moglo bit i.
Požuri se! Ovi dokument i moraju st ići u U I. Leadenhall do 1 h.
No idi! Trči!
Oprost ite, gospodine!
G. Cornwort hy je rekao da nam možete posvet it i nešto vremena.
Što se događa? Rekao je 12 h! - No, dobro!
Veoma je zauzet. Samo sjednite.
I sm irite se.
G. Cornwort hy! - G. Trem lett, još ste t u?
Ovdje smo gotovo sat vremena. - Više od sata!
Idem vidjet i što radi. Ionako mora ovo potpisat i.
Kakva drskost! - Propala nam je pauza. - Sad će nas prim it i.
Bože!
Za ime Božje, zovite policiju!
Ne mogu više ovako! Taj je stroj nepodnošljiv!
Nikad se prije niste žalili. - Žalim se već šest m jeseci. - Ne!
Bila je riječ o tome. - Nemojte se udruživat i prot iv Poirota!
Dajem sve od sebe da bismo bili sretni!
Ne želim bit i sretna, samo želim novi...
Poirot.
I nspektore Japp, stari prijatelju!
Ja sam u Nort hwayu, kući Benedicta Farleyja.
Molio bih da dođete ovamo.
G. Farley se ustrijelio.
Kako neobična priča. - Glupost! Otac nije mario za snove.
I pak, to m i je rekao.
Da, spomenuo m i je taj san. Veoma ga je uzrujao.
Rekla sam m u da je to loša probava i neka zove dr. St illingfleeta.
Ali nije to učinio. G. Poirot kaže da je išao specijalist u.
Da, tako m i je rekao. Ali znamo li kojem specijalist u?
Nismo znali da ga je konzult irao.
A vama nije govorio o snu? - Nije.
A vama, g. Cornwort hy? - Nije ništa rekao.
Dikt irao m i je pismo vama, ali nisam znao zašto vas treba.
M islio sam da ima veze s nekom nepravilnošću u poslovanju.
Shvaćam.
I nspektore, što se dogodilo neposredno prije sm rt i g. Farleyja?
G. Farley je pristao prim it i radničke predstavnike.
Prijedlog za osnivanje sindikata. Pusta nada!
Da. Malo prije 1 h g. Cornwort hy je ušao u ured g. Farleyja.
Isprva ga nije vidio i m islio je da ga nema.
Onda je vidio cipelu iza stola.
I što se tada dogodilo?
Istrčao sam iz sobe. Rekao sam bat leru da zove dr. St illingfleeta.
I pozvao ga je.
Truplo je bilo ovdje dolje. - Hvala.
U koliko je sat i um ro?
Pregledao sam truplo u 13.32. G. Farley je bio m rtav bar 1 h.
Dakle, mogao je um rijet i u 12.28 kao što vam je rekao? - Točno!
Ot isci prst iju na revolveru? - Samo njegovi.
A sam revolver? - Držao ga je u ladici stola.
Baš kao što vam je rekao. Gđa Farley ga je ident ificirala.
Shvaćam. - To je jedini ulaz u ured. - Osim kroz prozor.
Ne vjerujem da bi se net ko mogao ovuda popet i.
Čudna prostorija za ured jednog bogataša!
S ružnim praznim zidom nasuprot. - M islim da je zid važan.
Psihološki? - Možda.
U 12.28 otvorim drugu ladicu na desno u stolu.
Izvadim revolver. Napunim ga.
Odem do prozora.
A onda...
Onda se ustrijelim.
Podignem pištolj i ustrijelim se.
M islio sam da nema razloga da sum njam u točnost proročanstva.
Sve upućuje na to da se g. Farley ubio.
Ne bi bilo nikakve sum nje da nema jednog.
Čega? - Pisma koje je napisao vama. - Shvaćam.
Čim se Hercule Poirot pojavi, mora bit i ubojstava. - Točno!
Touché!
Dobar dan. Poirot
Želite li okušat i sreću? - Ne, hvala. Poirot je m iroljubiv.
Mogu li vam postavit i pokoje pitanje? - Samo dajte!
Jeste li znali da je vaš otac držao revolver u stolu? - Nisam.
Gdje ste bile vi i vaša majka...
Oprost ite, maćeha. Je li to ist ina?
Louise je očeva druga žena. Samo je osam godina starija od mene.
Gdje ste vi i ona bili kasno navečer u četvrtak?
U četvrtak? Lšle smo u kazalište. - Otac vas nije prat io?
Nikad nije išao u kazalište. - Nije bio baš društven t ip?
I mao je rijet ko neugodnu narav.
Iskrena izjava!
Štedim vam vrijeme. Shvaćam na što ciljate.
Živim ovdje jer nemam novca ni za što drugo.
I mam m ladića za kojeg se želim udat i. Siromašan je.
Moj se otac pobrinuo da ostane bez posla. Ht io je da se dobro udam,
što bih kao njegova nasljednica lako mogla.
Nasljeđujete očevo bogatstvo? - 250.000 ostavio je mojoj maćehi
i još nekoliko manjih iznosa drugima, ali većina ide meni.
I mala sam razloga da ocu želim sm rt.
Naslijedili ste i očevu inteligenciju. - Bio je pametan.
Ali u njem u više nije bilo humanost i. Još nešto?
Da.
Koliko m u je slab bio vid? - Bez naočala nije vidio gotovo ništa.
Vid m u je bio loš još od djet injstva. - A s naočalama?
S njima je, naravno, dobro vidio. - Hvala.
Pozorniče, recite naredniku Bullu da će ovo dulje potrajat i.
Gđo Farley! Ht io sam vas nešto pitat i. - Izvolite?
Je li vaš m už kad bio hipnot iziran? - Koliko ja znam, ne.
Jesu li ga takve stvari zanimale? - Nisu.
Taj grozan san! To je jezivo!
Sanjat i ist i grozni san svaku noć!
Kao da ga je ot jerao u sm rt!
Jeste li kad pom islili da bi se vaš m už mogao sam ubit i? - Ne.
Doduše, kat kad je bio dosta čudan.
Glupost! Otac je sebe previše volio da bi se ubio.
Ne znaš sve, Joanna! - Toliko znam.
Oprost ite, gđo Farley. Koliko je pari očala imao vaš m už?
Očala? - Naočala? - Nemam pojma. Tri, možda čet iri.
Hvala.
Naprijed!
Mon Dieu! Soba drukčije izgleda po danu.
Mogu li učinit i štogod za vas?
Vidim da imate lijep pogled kao vaš pokojni poslodavac.
Da. Na drugoj su strani zida budale
koje su zaradile Farleyjev imetak.
M islim da je zato ured sm jest io na ovu stranu kuće. - Shvaćam.
Kad bi taj zid mogao govorit i, nešto bi nam rekao!
G. Cornwort hy, u četvrtak me nisu odveli u sobu g. Farleyja.
Ne. G. Farley m i je rekao da kažem Holmesu da vas uvede ovamo.
Zašto? - Nikad nisam preispit ivao zapovjedi g. Farleyja. - Ni govora!
Je li obično primao posjete ovdje?
Dosta često.
Osobito ako ljudi nisu prije bili u kući. - Shvaćam.
Hvala, g. Cornwort hy.
Taj je Farleyjev san veoma važan. Sanjao je, rekao je, samoubojstvo.
A poslije je doista počinio samoubojstvo.
Bio je sam u sobi i pronađen je s pištoljem u ruci.
Nit ko nije ušao ni izašao u vrijeme sm rt i. Što to znači?
Da nema druge, riječ je o samoubojstvu. - Naprot iv!
To je veoma neobično i dobro isplanirano ubojstvo.
Kako isplanirano? Tko ga je isplanirao?
Nema sm isla da vam samo serviram odgovor.
Moramo sivim stanicama dat i vremena da rade.
I dat i Poirot u vremena da shvat i t ko je to učinio i kako.
Ovo vam nije slično. - Ovo nije slično sivim stanicama!
Pomažem im koliko mogu. Mazim ih.
Spavam da bi mogle radit i. Jedem ribu za doručak.
A rezultat? Ništa! - Doći će! Sive vas stanice još nisu razočarale.
Možda je to najava onoga što slijedi?
Znak da ih je oslabila starost i razuzdan život?
Vaš se život baš ne bi mogao nazvat i razuzdanim.
Možda sada. Ali u m ladost i!
Stvarno?
Stvarno? - Sve se plaća!
Prije ili kasnije moramo nam irit i račun.
Ist ina.
Popit ću još jedan čaj.
G. Poirot, ja...
Što je, g. Poirot?
Još jedan čaj molim, gđice Lemon.
Popili ste onaj u devet. - Vrijeme je za odlučne m jere.
Diable! Znate li koliko je sati, gđice Lemon? - Naravno!
Što radite?
Sad je 9.55, g. Poirot.
Što ste radili vani? - Ako se nagnem, vidim sat na crkvi.
Zašto ne nosite ručni sat? - Ne mogu, moj m u magnet izam smeta.
Cijeli život tražim sat koji neće poludjet i čim ga stavim, ali...
Što se dogodilo, g. Poirot?
Gđice Lemon, vi ste divni!
Biste li sad nazvali višeg inspektora Jappa
i zamolili ga da u podne okupi sve Farleyjeve ukućane?
U predvorju. Dođite, Hast ingse, imamo posla!
Sve se razjasnilo!
Zat im ih donose s pripreme i stavljaju u pećnice.
U 12.15 pećnice moraju bit i hermet ički zatvorene.
Peći počinjemo točno u 12.30.
Kad to nismo učinili, g. Farley bi nazvao dok kažete keks!
Redovito je dolazio u tvornicu? - Ne.
Nije bio ovdje šest, sedam godina.
Ali čini se da zna kad počinjemo peći na vrijeme.
Govorili smo da je imao šesto čulo za pit u sa svinjet inom.
Ali samo smo se šalili.
Nakon pečenja koje traje oko sat i pol
vadimo ih iz pećnica i idu iza ugla...
Zapamt ite što sam vam rekao.
Je li napunjen? - Jest.
Evo ga!
Što je najneobičnije u ovom slučaju?
Ja bih rekao san. Da vi ne tvrdite da vam ga je ispričao...
Točno! Ključno je pripovijedanje sna.
Ali to nije sve!
Gdje sam čuo taj san?
G. Benedict Farley prim io me ovdje u uredu svog tajnika.
Odbio me pust it i u svoju sobu udaljenu nekoliko metara.
Zato?
Jer je u toj sobi bilo nešto što nisam sm io vidjet i. - Što? - Kasnije.
Kad me g. Benedict Farley zamolio da m u vrat im pismo,
slučajno sam m u dao dopis svog stanodavca.
Jedan je pogled trebao bit i dovoljan da shvat i zabunu.
Nije imao naočale? - I mao ih je.
Zašto onda g. Farley nije shvat io da drži posve različito pismo?
Jer sam bio u društvu čovjeka normalna vida s jakim naočalama.
A od t ih jakih naočala čovjek normalna vida bio bi slijep.
Zar ne, doktore? - Ako su naočale bile veoma jake, da.
Zašto onda te večeri nisam sm io ući u ured g. Ferleyja?
Što u njegovu uredu nisam sm io vidjet i?
Dame i gospodo, da vas prosvijet lim? - Dajte već jednom!
Dobro!
Poirot će vas prosvijet lit i.
G. Farley m i nije dopust io da u uredu g. Farleyja vidim...
G. Benedicta Farleyja! - Blagi Bože!
Jučer poslijepodne
troje je svjedoka vidjelo da nit ko nije ušao ni izašao.
G. Cornwort hy je bio u svojem uredu.
Kako se približavalo 12.28, pripremao se.
Znate...
G. Cornwort hy zna nešto što zna malo ljudi.
Da se g. Farley nakon svih ovih godina
još zanima za svakodnevni rad tvornice i provjerava zaposlenike.
Pogledajmo kako to čini!
Kako kralj može pita promatrat i radnike, a da ne izađe iz kuće?
Jednostavno!
Neprivlačna se delikatesa pari 1 h prije pečenja
i otpusni vent ili na velikim pećnicama iza tog zida
nakrat ko se provjeravaju čim se pećnice napune.
Kad se nagnemo kroz prozor,
možemo se lako u to uvjerit i.
Molim vas, dođite do prozora, nagnite se i pogledajte desno.
G. Cornwort hy, vi prvi.
Glupost! - Možda. Ali udovoljite m i.
Hvala. A sad... Dođite, madame Farley! - No, dobro!
Vidimo m laz pare iz dim njaka na istočnom kraju zgrade.
Ali ja ne shvaćam kamo nas ovo vodi.
G. Farley prišao je prozoru. - Da?
Nagnuo se kako bi se uvjerio da je pečenje počelo na vrijeme.
A onda...
G. Cornwort hy ga je ustrijelio i Farley je pao na pod.
Nasuprot je zid bez prozora i ne može bit i svjedoka.
Lažete! To su sve glupe laži! - Sve izgleda uvjerljivo.
Radnici su vidjeli kako je g. Cornwort hy ušao u ured g. Farleyja
i istrčao objavljujući samoubojstvo g. Farleya.
Ali nisu vidjeli kako m u je g. Cornwort hy stavio pištolj u ruku.
To je kleveta!
G. Cornwort hy poslao m i je pismo.
G. Cornwort hy uput io je bat lera.
On je ot išao gore u svoju sobu,
našm inkao se i glum io Benedicta Farleyja.
Ali u prijevari su sudjelovale dvije osobe.
Jedna je bila g. Cornwort hy, a druga...
Gđa Farley. - Kako se usuđujete?
S vremenom bi došIo do sretnog završet ka.
250.000 funta i dva zaljubljena srca.
Hast ingse, zaustavite ga!
Zaustavi ga, Herberte! - Što?
Aha!
Bravo, gospodine! - To je Herbert.
Došao sam da pobjegnemo. Vrijedi li dogovor?
To više nije nužno.
Ali ipak možemo ako želiš! - Želim!
Što ću s njim?
Ja ću ga preuzet i. Hvala lijepa.
Doviđenja, gospođo!
Vi... Stranče!
Dobar dan, gospodine. - Dobar dan.
Mogu li vam pomoći? - Hvala.
Hvala.
Da vam pomognem? - Ne, hvala.
Mogu nosit i još pet koraka.
G. Poirot, dajte da vam pomognem! - Ne, gđice Lemon!
Ovo je za vas.
Niste trebali! - Ne, ne!
Hast ingse, nož molim. Merci.
A sad...
Evo!
Što m islite, gđice Lemon? - Baš je... - Divan?
Baš je... - Više ne morate riskirat i život naginjući se kroz prozor.
Baš sam to željela!
Nikad neću bit i m ilijunaš zbog dva razloga.
Kojih to? - Prvi...
Nikad ne bih proizvodio odvratne pite sa svinjet inom.
I drugi...
Predobar sam prema nam ještenicima.
Ist ina!