Dobro jutro, sunašce. Ovo je prvi dan ostatka tvog života.
Na noge lagane i daj Bogu svoju slavuu.
U, jebitačno. -Hoće to kad ti isperu želudac.
Žao mi je, ali više te ne mogu zadržavati.
Šteta, baš sam se počeo privikavati.
Maksimalno zadržavanje je tri dana, a ti očito nisi lud.
Očito. -Učini si uslugu i kloni se droge.
Ne volim ja drogu, doktore, droga voli mene. -Slatko, mudro.
Živi brzo, umri mlad, budi lijep leš. Znaš što, seronjo?
Nema lijepih leševa. Viđam ih dosta i gadni su kao govno a tako i mirišu.
A znaš zašto? Zato što govna doslovno cure iz svake proklete rupe.
Samo ti tako nastavi, klaune, i vidimo se vrlo brzo.
Jebiga.
Bože, sigurno su mi dali previše morfija pa haluciniram.
Kako si, kako se osjećaš? -Kao da sam sažvakan pa ispljunut.
Slažem se. Dobro jutro, Hank. -'Jutro, Marv. Kako ide?
Zaboga. -Bože.
Čekaj, hej...
Jesi li stvarna ili je ovo tvoj avatar? -Hoćeš li prestati s time?
Nisi mi morala dati krevet, uzeo bih i kauč, pod, bilo što. -Začepi.
Jesi li dobro? Treba li ti nešto?
Kvragu, tako si dobra, kao da sam umro i ipak otišao u raj.
Sjedni, doktor je rekao da se moraš odmarati. -Ma dobro mi je.
Spavat ću kad umrem. -To nije smiješno.
Mrtav umoran. -Nije smiješno. -Makar malčice? -Ne baš.
Možda si u pravu. Prerano?
Probat ću opet poslije ručka.
Hank.
Bila sam uplašena. -Znam, dušo.
Mislila sam da ćeš umrijeti. -Oprosti, nisam te htio uplašiti.
Mislim, toliko sam bila obuzeta ljutnjom prema tebi,
da nisam imala pojma koliko je tebi teško.
Pa, nije meni lako.
Uvijek si se mogao nasmijati i naći humora u najzajebanijim situacijama.
Tako da, kad ti poželiš ubiti se...
Mislim, mora da si bio u agoniji, a ja naprosto nisam...
Mislim, koliko god da sam bijesna na tebe,
čak i kad te mrzim iz dna duše, barem znam da si tamo negdje,
da ću te ponovno vidjeti. -Dušo.
Nisam ti htio natjerati vlagu na lice.
I drago mi je što tako misliš.
Ali moram biti iskren. -Å to?
Å to?
Volim te.
I žao mi je.
Zbog svega.
Samo nemoj to više raditi, u redu?
Mislim, nema veze koliko je gadno, nazovi me, pošalji mi poruku,
skajpni me, tvitni me, jebote, javi se i preko fejsbuka, samo...
Ništa ne bi trebalo biti toliko loše. Obećaješ?
Pa, poruke su za pedere, ali obećajem.
Dobro. Ne.
Jebote.
U redu.
Baš si škrtac, znaš? -Pa, kad se opasno približiš
kraju zbrke života smrtnog, shvatiš što je bitno.
Hambić, pomfrit, sokić za lakše gutanje. -Prioriteti.
Karen misli da sam se pokušao ubiti.
Pa, ostavio si samoubilačku poruku.
Glupane, to je bilo pismo, pismo za Beccu.
Baš sam sređivao misli kad su me grubo prekinule grde posljedice samoliječenja.
Drago mi je da si imao poriv napisati nešto.
Nemoj. Da se nisi usudio. Ne pitaj. -Moram, to mi je posao.
Pa, kako napreduje? -Vadi me van iz toga.
Sad se ne mogu koncentrirati na glupi scenarij. -Ne mogu, Stu zove.
Stu? -Producent.
On te plaća iz svog džepa, znaš li to? -Nisam vidio nikakvu lovu.
Zakompliciralo se kod odvjetnika. -Savršeno, onda nikom ništa.
Znači da smo kvit i ja ispadam. -Ne može to tako.
Treba mu dobar scenarij koji će privući talent, a talent privlači lovu.
Napiši dobar scenarij i svršavat će. Po cijeloj tvojoj faci, mali.
Isuse, zlo mi je.
Znaš što je čudno? Jebeno sam napaljena!
Ne, ozbiljno – jutros sam je dvaput izmlatila.
Dobro, u redu. Vodila sam ljubav sama sa sobom.
Isuse Kriste, Karen. Zašto te priča o masturbaciji toliko živcira?
Pa znaš da voliš maziti svoju kuglicu! Voliš!
Jebi se, da nisi spustila. -Runkle! Runkle!
Gdje si, Runkle? Hej, je l' ovo Runkleova kuća?
Koga zanima? -Gdje je taj ljigavi govnar? Unutra?
A tko si, jebote, ti? -Oprosti, Stu Beggs, drago mi je.
Marcy.
Supruga? -Uskoro bivša. -Zanimljivo.
Što je tu zanimljivo? -Dakle, gdje je on?
Stalno ga zovem, a ćelavi jebivjetar ne odgovara na pozive.
Jebote, ne znam gdje je. Vjerojatno na ručku s klijentom. -S Moodyjem?
Kako si pogodio? -Koliko znam, Runkle ima samo jednog klijenta.
Usput, ti si preseksi za njega. -Hvala. Uvijek sam to i mislila.
Što ga nije spriječilo da gura svoju tanku, vijugavu kitu u sve što krvari.
Znaš kako kažu – bez obzira koliko dobra bila cura,
uvijek postoji i neki lik kome je dosadilo ševiti je.
Dobro, znaš kako ja kažem? Ma koliko je lik ćelav,
uvijek je tu i cura kojoj je dosta muke s njegovom erektilnom disfunkcijom.
Jesi li nekom prilikom za piće? -S tobom?
Da.
A tko još pita?
Pa ne znam, Stu. Život mi je trenutno mučo komplikado, Stu.
Trenutno sam u nekakvom smrtnom hropcu svog braka,
pred istekom ugovora, i... -I što?
Što?
I podsjećaš me na Charlieja, fizički.
Samo kažem. -Bože!
Ima li još nešto? Samo pitam.
Jebote, kao da si mu blizanac, tako ćelav i kruškast.
Nekako se ježim od toga. -Znaš, sve je to možda točno,
ali također sam i jebeno bogat i kurat kao konj.
U redu.
Hajde, platite. Nemojte slušati pa ne platiti. Ne škrtarite.
Tako treba. Zvučalo je sjajno, medena.
Za što štediš? -Za svoj stan.
Fino, a gdje? -U dolini.
Zaboga, a zašto? -Mala stanarina.
Mama će ti rado nastaviti pružati ti krov nad glavom, a možda čak i klopu.
Tako da bi mogla svoju lovu trošiti na fine stvari,
recimo na cugu i pljuge.
Ne smijem se lako kao nekada. -Kao da to nisam znao.
Valjda stvari više nisu smiješne kao nekada. -Moramo poraditi na tome.
Je li sve u redu? Ima li nečega o čemu bi htjela pričati?
Znam da sam te vjerojatno dobro uplašio, medena.
Medena?
Ne, dobro sam. Bolje da nastavim, još je dug dan preda mnom.
Dobro. Hoće li ti smetati da sjedim ovdje i gledam,
slušam te i budem ti obožavatelj?
Radije ne. Od toga se ukočim, a moram biti opuštena.
Dobro. Pa, ostaj mi opuštena, gospođice.
Znam, Stu. Oprosti, izbjegavao sam te i ti to znaš.
Ali sada sam pričao s Hankom. -U redu je, Runkle, opusti se, popij nešto.
Ubaci malo kikirikija u gubicu. -Volim ja kikiriki.
Danas si dobro raspoložen, a mislio sam da ćeš mi probušiti novi šupak.
Htio sam. Danas sam bio do tvoje kuće.
Jesi li? Zaboga!
Upoznao sam tvoju suprugu. -Uskoro bivšu.
Tako je i rekla. -Voli ona to pričati.
Prgava je to mala namiguša. -Može se i tako reći.
Znači, vi ste završili? -Aha, uglavnom.
Uglavnom?
Ne, ne. Gotovi smo, kaput, raspad sistema.
Znači, ne bi ti smetalo da se okušam kod nje?
Molim?
Da je pozovem van?
Pa, ovaj...
Teoretski, ne. Ali, to bi moglo zakomplicirati našu suradnju.
Ne vidim zašto bi moralo.
Oprostite što kasnim. -Charlie Runkle, Heather Tracy.
Heather upravlja razvojem moje firme, pa sam pomislio da biste se trebali upoznati.
Charlie, drago mi je, ti si legenda.
Ispričavam se na tren. -Samo daj.
Ona je zicer. S.Z.J.
S.Z. što?
Voli provode. Spremna za jebanje.
Mislio sam da ti dugujem.
Ako ću već pokušati s tvojom bivšom, a ti budeš dobar pa me ne sjebeš,
onda je red da ti nešto ponudim za uzvrat.
Evo je. Hej, nemoj zajebati.
Dakle, gdje smo stali?
S.Z.J.
Volim finu suhu šljivu. To je prirodna poslastica, zar ne?
Bolja je od bolničke hrane. Kako je samo to bilo gadno.
Radije bih lizao znojavi čmar, nego progutao još zalogaj one kašice.
Zar se nije već trebala vratiti? Molim te, hajdemo je potražiti. Može?
Molim te. -Dobro. -Hvala.
Vidi, vidi. Što je to ovdje? -Nije loše. -Treba nam gitarist.
Hej!
Bježi!
Stani!
Čekaj, da ti pomognem. -Vrati mi!
Hej, Tysone, smiri se.
Evo ti tvoja glupa lova. Zaboga, samo se zajebavamo.
Samo se zajebavate? A da te nisam uhvatila?
Onda bismo uživale u plodovima tvoje lude vještine. -Prilično si dobra.
Za curu. -Hvala, valjda.
Sviraš li u nekom bendu? -Ne.
Pa, mi jesmo u bendu. Ja pjevam. -Gitara. -Bas. -Bubnjevi.
Dobro bi nam došla glavna gitara – za one Van Halenovske ludorije.
Trebala bi doći na audiciju. -Na audiciju? Nakon što si me pokušala opljačkati?
Velika stvar!
Zar nikad nisi učinila nešto glupo, onako, za zabavu?
Smatraj to testom. Prošla si.
Kako se zovete? -Dogtown Queens.
Pogledaj na MySpaceu, možda te pustimo na audiciju.
Ludilo.
Jebote.
Mogu li te nešto pitati? -Naravno.
Ako nije o seksu.
Zašto jednostavno niste otišle u New York?
Ne bi bilo pošteno. Ovo je sada njen život, tako da...
Čak i da jesmo, morale bismo odmah nazad zbog ove najnovije drame.
Reći ću ti ja – zato što ti je stalo. -Naravno da mi je stalo.
Tako je uvijek bilo.
Ljudi kojima je stalo ne žive dugo i sretno. To je...
Što nas dovodi do glavnog pitanja. Misliš li da još uvijek imamo šanse?
Što? -Iskreno? -Ne, ne iskreno. Laži mi.
Ne znam, da si me to pitao prije tjedan dana,
rekla bih da nema šanse. Nikada, jebote. -Da, razumijem.
Ali sada, nakon što su se pokazale te grozote života i smrti, ne znam.
Ne znam. -Pošteno.
Znaš što, zašto ne odeš kući i vidiš je li stigla?
Ja ću nastaviti, a ako je još nema tamo, odmori se malo. -Sigurno?
Aha, ne će ona toliko dugo ostati bez svog internet fiksa, tako da...
Idi kući. -Obožavam kad to kažeš - "kući".
Možeš još jednom? -Nikad ne će biti isto. -Znam.
Idi kući.
Sad je prilično tvrd. -Nego što.
Dobro obavljeno, vojniče. -Trudim se da zadovoljim.
Mogu li ti nešto reći? -Samo izvoli.
Predlakav si tamo dolje. -Dobro. Dobro je znati.
Možda bi trebao razmisliti o nekoj frizurici. -Stvarno?
Zar to nije gej? -Ne, ne, uopće nije.
Cure mojih godina cijene nedostatak dlaka u donjim krajevima.
Tko želi usta puna dlaka dok siše jaja?
Svakako, svakako. Ima smisla.
Ne mogu vjerovati da mi cura daje savjete o kurcu.
Hoćeš možda s leđa? -Apsolutno, to mi je omiljeno.
I meni. -Stvarno? Tako ti najviše prija, zar ne?
Da, a usput mogu i raditi. Pošta se nagomila ako ne odgovaraš brzo.
Naravno, ima smisla. -Penji se ovamo.
Je li sve u redu? -Aha.
Možemo li se, recimo, premjestiti ili promijeniti položaj?
Pa, upravo pišem mail.
Samo nastavi.
Da, naravno. Nema problema. -Sjajno.
Oprosti. Samo, ponekad mi s leđa baš paše.
Ne brini, shvatit ću to kao kompliment. -Želiš li možda da te, ovaj...
Znaš – da te dovršim, tamo dolje.
Ne, čeka me čitanje pet scenarija, ne ću se moći koncentrirati.
Idem. Stvarno bismo ovo trebali ponoviti. -Naravno, zašto ne?
Hej, kako si?
Dobro.
Pa, ima li dovoljno za selidbu? -Ukrali su mi gitaru i pojačalo.
Sranje, medena. Što se dogodilo? -Nema veze, ionako su mi trebali novi.
Slučaj je zatvoren, idemo dalje.
Trebala si me pustiti da ti kupim onu gitaru, ha?
Kartica ti nije bila u redu. -Sranje, točno.
Žao mi je zbog tvoje gitare, šećeru. Kupit ću ti novu.
Pusti to, samo vodi računa o sebi. -Pokušavam.
I žao mi je zbog svega što sam ti ovih dana priredio.
Ma je li? Odlično. To je samo za nedavno ili za cijeli moj život?
Zapravo – za što ti nije žao?
Je li ti žao što si tolika kukavica? -Na što ciljaš s ovim, šećeru?
Nemoj ti meni "šećeru". Uvijek pričaš da voliš mene i mamu i da smo ti mi sve.
Ako je to istina, kako si nas mogao tako lako napustiti?
Samo bi kukavica onako zbrisao. -Tako se ne priča s ocem.
S ocem? Moj se otac ne bi pokušao ubiti.
On mi ne bi učinio tako nešto.
Pa, gdje je taj otac kojeg spominješ?
Gdje je? Jer, ja ga više ne viđam.
U pravu si.
Ne bih to učinio. I nisam.
U redu?
Hajde, pogledaj me.
Samo mi je trebao san,
malo sam više popio i uzeo koju tabletu previše.
I opet sam zajebao.
Ali te nikada ne bih tako ostavio.
Razumiješ li me?
Sad reci i njoj. -Što?
Reci joj to što si mi sad ispričao. -Becca.
Što? -Ništa, uznemirena je.
Reci joj, da ne bi imala krivi dojam. -O čemu ona to priča?
Znaš što, mislim da bismo se trebali malo ohladiti. I opustiti.
Tražim tajm-aut. -Hank.
Nije se pokušao ubiti. Samo je opet zajebao.
Što? -Jesam li pokušavao otupiti bol?
Da, naravno. -Što želiš reći?
Puno sam pio pa sam krivo procijenio.
Dakle – previše si ludovao pa si se onesvijestio?
Kao i svakog božjeg dana? Sve je bila samo glupa greška?
Jednom rječju – da.
Kako si me mogao pustiti da... -Kako sam drugačije mogao?
Bila si tako dobra prema meni, kao ostvarenje sna.
Mislio sam da sam ponovno doma. -Ali jebote, to je bila laž!
To što onda nisam bio suicidalan, ne znači da i sada nisam.
Da sam na tvom mjestu, sklonio bih noževe od mene.
Gubi se, odjebi odavde!
Romantičnije je misliti da sam se htio ubiti?
Koliko je to sjebano? -Potpuno, i upravo zato više ne mogu s tobom!
Ti si otrovan. -Znam da sam radio neke stvari koje ti ne odgovaraju,
ali ne mogu se stalno ispričavati zbog nečega što ne mogu promijeniti.
Mogu samo nastaviti dalje
trudeći se da ponovno postanem netko koga možeš voljeti. -Sretno s tim.
Bravo, tata. Sad ću je opet morati cijelu noć slušati kako plače.
POČETAK
Prevod: Ivan Petković
Preveo na hrvatski: Sgt. Pepper