'Neaţa, rază de soare! E prima zi din restul vieţii tale.
Hai, trezirea!
Înalţă-te de luminează şi oferă-i Domnului gloria ta.
Vai, să fiu al naibii!
Da, spălăturile gastrice sunt o pacoste.
Îmi pare rău că nu te pot ţine mai mult sub observaţie.
Ce păcat, exact când începeam şi eu să mă acomodez.
Reţinerea psihiatrică involuntară se limitează la 72 de ore.
- Tu, evident, nu eşti nebun. - Clar.
Fă-ţi o favoare şi stai departe de droguri.
Mie nu-mi plac drogurile, doctore. Ele se ţin scai de mine.
Simpatic şi isteţ!
Trăieşte la limită, mori de tânăr şi oferă lumii un cadavru atrăgător.
Ghici ce, dobitocule. Nu există cadavre atrăgătoare.
Eu am parte de ele din plin. Arată şi miros ca un rahat.
Şi ştii de ce?
Efectiv, rahatul se scurge din fiecare gaură afurisită.
Ţine-o tot aşa, nătângule, şi ne revedem cât de curând.
- Pa şi pusi. - Du-te naibii!
Bună.
Doamne sfinte!
Cred că mi-au administrat prea multă morfină, de halucinez.
Ce faci? Cum te simţi?
De parcă aş fi fost călărit ud şi pus la pat până la extenuare.
Te-nţeleg perfect! Neaţa, Hank!
Neaţa, Marv. Care-i treaba?
- Doamne sfinte! - Dumnezeule!
Stai aşa...
Californication Sezonul 3, Episodul 4
Traducerea şi adaptarea: Cookie & BRiLi
Chiar tu eşti sau avatarul tău hoinăreşte pe-aici?
Mă mai întrebi mult asta?
Nu trebuia să-mi oferi patul.
Mă mulţumeam şi cu canapeaua, podeaua, orice.
Taci din gură.
Te simţi bine? Ai nevoie de ceva?
Să fiu al naibii...
Te porţi aşa drăguţ,
că simt c-am murit şi-am ajuns în Rai până la urmă.
Stai jos!
Doctorul a spus că trebuie să te odihneşti.
MÄƒ simt bine, stai liniÅŸtitÄƒ. O sÄƒ tot dorm cÃ¢nd oi crÄƒpa.
Nu eÅŸti deloc amuzant.
- O să fiu mort de oboseală. - Tot nu-i amuzant.
- Nici măcar puţin? - Mai deloc.
Poate că ai dreptate. E prea curând?
Da... Mai încerc după prânz.
Hank?
- Mi-a fost teamă. - Ştiu, scumpo.
Credeam c-o să mori.
Îmi pare rău. N-am vrut să te sperii.
Eram aşa copleşită de supărare, că nu mi-am dat seama cât suferi.
Nu-i uşor să fii în locul meu.
Mereu ai ştiut să faci haz de necaz
şi să te amuzi în cele mai sinistre situaţii.
Dacă ai vrut să te sinucizi, înseamnă că deja agonizai,
iar eu nu...
Oricât de furioasă aş fi pe tine şi chiar dacă-ţi urăsc tupeul,
măcar ştiu că eşti acolo şi c-o să te revăd.
Iubire...
Nu voiam să dai apă la şoricei.
Şi mă bucur că simţi asta...
...dar trebuie să fiu sincer.
În legătură cu ce?
Ce vrei să-mi spui?
Te iubesc.
Şi-mi pare rău pentru tot...
Să nu se mai repete, bine?
Oricât s-ar înrăutăţi situaţia, mă suni, îmi dai mesaj,
mă suni pe Skype, îmi scrii pe Twitter, pe Facebook, oriunde.
Nimic n-ar trebui să devină aşa dramatic.
Îmi promiţi?
Ce-i drept, mesajele sunt pentru homalăi, dar îţi promit.
Bun. Nu... Nici să nu te gândeşti.
La naiba!
Bine...
Eşti o pradă uşoară, ştiai?
Când eşti pe punctul să-ţi creşti grădiniţa pe piept,
îţi dai seama ce contează-n viaţă.
Un burger, cartofi prăjiţi,
o bere de ghimbir rece care să-ţi limpezească gâtul...
Îţi stabileşti priorităţile.
Karen crede c-am încercat să mă sinucid.
Ce-i drept, ai lăsat câteva rânduri de adio.
Era o scrisoare, nătângule! Îi era adresată Beccăi.
Îmi puneam gândurile-n ordine, când am fost brusc întrerupt
de efectele nefaste ale auto-administrării de medicamente.
Eu mă bucur c-ai avut impulsul de a scrie ceva.
Nu te mai gudura.
Să nu îndrăzneşti! Şi să nu mă-ntrebi.
Trebuie, asta mi-e meseria. Ia spune-mi, cum evoluează condeiul?
Dă-mi pace, Charlie.
Nu mă pot concentra acum pe-un scenariu afurisit.
Nu pot să fac asta. Stu mi-a înroşit telefonul.
- Stu? - Producătorul.
Te plăteşte din propriul buzunar, ştiai?
- Eu n-am văzut niciun ban. - Avocaţii amână demersul.
Perfect! Atunci, nu-i bai.
Suntem chit. Gata, eu m-am retras din afacere.
Lucrurile nu funcţionează aşa. Are nevoie de un scenariu bun.
Un scenariu reuşit atrage talente, iar talentul atrage bani.
dacă încropeşti un scenariu bun, o să-ţi dea banii afară din casă.
Doamne sfinte! Mi-e greaţă.
Ştii ce-i ciudat? Sunt al naibii de excitată!
Nu, serios. Mi-am întărâtat ghiocelul de două ori în dimineaţa asta.
Bine, fie! Am făcut dragoste cu mine însămi.
Fir-aş la naibii, Karen!
Ce te scandalizezi aşa când vine vorba de masturbare?
Recunoaşte că-ţi place să-ţi pui degetu' la omidă!
Recunoaşte! Să te ia naiba, nu închide!
Runkle!
Unde eşti, Runkle?
- Asta e casa lui Runkle? - Cine întreabă?
Unde-i dobitocul ăla viclean? E înăuntru?
Tu cine naiba eşti?
Îmi cer scuze. Stu Beggs. Îmi pare bine.
Marcy, încântată.
- Tu eşti nevasta? - În curând o să devin fosta.
- Interesant... - Ce-i aşa interesant?
Unde e, mai exact?
L-am sunat de sute de ori, dar berbecul nu-mi răspunde la telefon.
Nu ştiu pe unde brambureşte. O fi luând masa cu vreun client.
- Moody? - Cum ai ghicit?
Din câte ştiu eu, Runkle are un singur client.
Eşti prea bună pentru el, apropo.
Mersi. Asta mi-am spus şi eu mereu.
Totuşi, asta nu l-a împiedicat să şi-o înfigă în tot ce mişcă.
Ştii ce se spune: Oricât de frumoasă ar fi fata,
mereu există unul care s-a săturat să i-o tragă.
Eu am altă vorbă: Oricât de chel ar fi gagiul,
mereu există o femeie sătulă de disfuncţiile lui erectile.
N-ai vrea să bem ceva împreună?
- Cu tine? - Da.
- Cine mai întreabă? - Nu ştiu, Stu.
Viaţa mea e mult prea complicată acum, Stu.
Sunt prinsă în ultimele stadii ale mariajului
şi-n ultimele zile ale partajului şi...
Şi ce? Care-i problema?
Şi-mi aminteşti fizic de Charlie. Spun şi eu...
Doamne!
Mi-a scăpat ceva? Stai să verific.
Parc-ai fi dublura lui, Stu.
Eşti chel şi ai corpul în formă de pară.
Sincer, mă cam bagă-n sperieţi.
Marcy, o fi adevărat ce spui tu,
dar eu mai sunt şi putred de bogat şi am o sculă ca de cal.
- Bine... - Da.
Haideţi! Săriţi cu banul!
Nu ascultaţi fără contribuţie. Haideţi, nu fiţi zgârciţi.
Gata, a terminat. Ai cântat grozav, scumpo.
- Pentru ce strângi bani? - Ca să mă mut.
- Ce tare! Unde? - În Valley.
Vai de mine! De ce?
- E chiria ieftină. - Am înţeles.
Deşi eu sunt convins că mama ta s-ar bucura
să-ţi asigure un acoperiş deasupra capului
şi poate chiar să-ţi ofere o cameră a ta.
Aşa, poţi să strângi bani şi să-i cheltuieşti pe chestii mişto.
Cum ar fi băutură şi iarbă.
Ce-i drept, nu mai râd cu pofta de pe vremuri.
Cine-o ştie mai bine ca mine?
Cred că lucrurile nu mai sunt la fel de amuzante.
Va trebui sa lucrăm la asta, scumpo.
E totul în regulă?
Vrei să discutăm despre ceva?
Cred că te-am speriat de moarte.
Scumpo?
Nu, n-am nimic.
Mai bine mă apuc de exersat.
Mai e până se termină ziua.
Da.
Te superi dacă rămân aici să te privesc,
să te ascult şi să fiu fanul tău?
Aş prefera să nu rămâi. Mă faci să mă blochez.
Trebuie să fiu relaxată.
În regulă.
Fii relaxată, domnişoară.
Ştiu, Stu. Îmi pare rău.
M-am tot ferit de tine. Ştii deja asta...
Dar acum am vorbit cu Hank.
E în regulă. Runkle, linişteşte-te.
Bea ceva.
Ia nişte alune.
Îmi plac alunele.
Eşti bine dispus astăzi.
Credeam că o să-mi rupi fundul.
Asta voiam să fac.
Am trecut azi pe la tine pe acasă.
Da? Doamne!
Ţi-am cunoscut soţia.
Da, în curând fosta.
Aşa a spus şi ea.
Îi place să spună asta.
- E o mică nebunatică. - E şi ăsta un fel de-a spune.
Deci voi v-aţi despărţit?
Cam aşa ceva.
Cam aşa?
Da, am terminat-o. Kaput.
Ne-am despărţit.
Te superi dacă mi-aş încerca norocul?
Poftim?
Dacă o invit în oraş?
Teoretic, nu.
Dar s-ar putea să ne complice relaţia de muncă.
Da...
Nu văd de ce s-ar complica.
Bună. Scuză-mă că am întârziat.
Charlie Runkle, Heather Tracy.
Heather conduce departamentul de dezvoltare,
şi mă gândeam că ar trebui să vă întâlniţi.
Mă bucur să te cunosc, Charlie.
Eşti o legendă.
Scuzaţi-mă puţin.
- Exact. - Alo.
E ceva sigur cu ea.
G.D.A.
G.D. ce?
E bună.
Gata de ars.
M-am gândit că îţi sunt dator.
Dacă eu mă dau la soţia ta,
iar tu eşti destul de amabil încât să-mi permiţi asta,
atunci cred că e normal să-ţi ofer şi eu ceva în schimb.
Vine! Să n-o dai în bară.
Unde am rămas?
G.D.A.
Îmi place sfecla.
E un deliciu al naturii, nu?
Oricum e mai bună decât mâncarea de la spital.
Doamne, cât era de nasoală!
Mai bine îmi bag limba-n fund
decât să mai înghit o lingură din terciul ăla.
N-ar fi trebuit să ajungă până acum?
Putem să mergem după ea?
- Te rog? - Bine.
Mulţumesc.
Ce avem noi aici?
- Nu e rea. - Se pare că avem o chitaristă.
Fugiţi!
Staţi!
Doamne.
- Stai să te ajut. - Dă-mi-i înapoi.
Dă-mi-i!
Uşurel, Tyson.
Uite, ia-ţi banii înapoi.
Glumeam şi eu.
Glumeai? Şi dacă nu te prindeam?
Atunci ne-am fi bucurat de roadele talentului tău.
Eşti destul de bună.
Pentru o fată.
Mulţumesc. Cred...
- Eşti în vreo formaţie? - Nu.
Noi suntem.
Eu cânt.
- La chitară. - Bas.
Tobe.
Ne-ar prinde bine o chitaristă principală,
să-l imităm pe Eddie van Halen.
Ar trebui să încerci.
Să încerc?
După ce ai încercat să mă jefuieşti?
Mare scofală.
Tu n-ai făcut nicio prostie, aşa de distracţie?
Consideră că a fost un test.
L-ai trecut.
Cum se numeşte formaţia?
Reginele din Dogtown.
Să ne vizitezi profilul de MySpace.
Poate te lăsăm să dai o probă.
Bestial.
La naiba!
Pot să te întreb ceva?
Sigur.
Atâta timp cât nu e despre sex.
Asta era, nu?
De ce n-aţi plecat la New York?
N-ar fi fost corect, nu-i aşa?
S-a obişnuit aici.
Asta e viaţa ei...
Oricum, chiar dacă plecam,
ar fi trebuit să ne întoarcem
pentru ultima dramă.
Îţi spun eu de ce...
Pentru că îţi pasă.
- Bineînţeles că îmi pasă. - De asta.
Întotdeauna mi-a păsat.
Dar astfel de oameni
nu prea trăiesc fericiţi până la adânci bătrâneţi.
Şi asta ne aduce la întrebarea de un milion.
Crezi că mai avem vreo şansă?
- Hank. - Ce?
- Sincer? - Nu, nu sincer.
Minte-mă.
Nu ştiu.
Dacă mă întrebai asta acum o săptămână,
aş fi spus categoric nu,
nici gând, niciodată.
Da, te înţeleg.
Dar acum că toată chestia asta cu viaţa şi moartea
şi-a arătat faţa,
nu ştiu...
Nu ştiu.
Corect.
Ştii ce?
Ce-ar fi să te duci acasă, să vezi dacă e acolo?
Rămân eu s-o caut.
Dacă nu e, rămâi acasă să te odihneşti.
Eşti sigură?
N-ar rezista atâta timp fără internet...
Du-te acasă.
Îmi place când foloseşti cuvântul ăsta,
"acasă".
Poţi să-l mai spui o dată?
- Niciodată nu va fi la fel, Hank. - Ştiu.
Du-te acasă.
Ţi s-a sculat.
Bineînţeles.
Bravo, soldat.
Scopul meu e să te satisfac.
Pot să fiu sinceră cu tine?
Chiar te rog.
Ai foarte mult păr în zona aia...
Da... Mă bucur că mi-ai spus.
Cred că ar trebui să te razi.
Serios?
Nu e prea gay?
Nu.
Nu! Deloc.
Fetele de vârsta mea apreciază lipsa părului acolo.
Cine vrea păr pe limbă când le ia în gură?
Da...
E logic.
Nu-mi vine să cred că fata de la dezvoltare
mă învaţă să-mi îngrijesc scula.
Vrei să încercăm pe la spate?
Categoric. E poziţia mea preferată.
- Şi a mea. - Nu-i aşa?
- Ajungi mai uşor la orgasm. - Da.
Şi aşa mă pot ocupa şi de alte treburi.
Se adună multe e-mail-uri dacă nu te ocupi repede de ele.
Da, e logic.
Sari sus.
- E totul în regulă acolo în spate? - Da...
Te superi dacă schimbăm poziţia?
Încerc să trimit un e-mail,
aşa că încearcă să continui.
Sigur. Nicio problemă.
Grozav.
Da...
Îmi pare rău.
Uneori mă termin prea repede pe la spate.
Nu-i nimic. O iau ca pe un compliment.
Vrei să te...
... lucrez acolo jos?
Nu...
Am cinci scenarii de citit. N-o să mă pot concentra.
Cred că o să plec.
Ar trebui s-o mai facem cândva.
Sigur, de ce nu?
Bună. Ce faci?
Bine.
Ai făcut destui bani ca să te muţi?
Mi-au furat chitara şi amplificatorul.
Rahat! Ce s-a întâmplat?
Nu contează. Oricum aveam nevoie de altele.
Caz închis. Mergem mai departe.
Cred că trebuia să mă laşi să-ţi cumpăr chitara aia, nu?
Ţi-au respins cartea de credit.
Da, ai dreptate.
Îmi pare rău pentru chitară, scumpo. O să-ţi cumpăr alta.
Nu-i nevoie.
Ai tu grijă de tine.
Încerc.
Şi îmi pare rău pentru lucrurile prin care te-am făcut să treci.
Da? Grozav.
Îţi pare rău doar pentru lucrurile din ultima vreme, sau pentru tot?
De fapt, pentru ce nu-ţi pare rău?
Îţi pare rău pentru că eşti laş?
Unde vrei să ajungi, scumpo?
Nu mă lua cu "scumpo".
Mereu vorbeşti despre cât ne iubeşti,
şi cum însemnăm totul pentru tine.
Dacă e adevărat,
cum ai putut să renunţi la noi atât de uşor?
Doar un laş ar alege să plece aşa.
Nu poţi vorbi aşa cu tatăl tău.
Tatăl meu?
Tatăl meu n-ar încerca să se sinucidă.
El nu mi-ar face aşa ceva.
Unde e tatăl ăsta despre care vorbeşti?
Unde e?
Pentru că eu nu-l mai văd pe aici.
Ai dreptate.
N-aş fi făcut asta.
N-am făcut asta.
Bine?
Uită-te la mine.
Aveam nevoie doar de un somn bun.
Am băut prea mult,
şi am luat câteva pastile în plus.
Am dat-o iar în bară.
Dar niciodată
nu te-aş părăsi în felul ăsta.
Înţelegi?
Acum spune-i şi ei asta.
Ce?
Spune-i şi ei ce mi-ai spus mie.
Becca.
Ce e?
Nimic.
E supărată.
Spune-i şi ei,
să nu rămână cu o impresie greşită.
Despre ce vorbeşte?
Cred că ar trebui să ne liniştim.
Să ne relaxăm.
Eu zic să luăm o pauză.
Hank!
N-a încercat să se sinucidă.
A dat-o în bară. Din nou.
Ce?
Încercam să-mi amorţesc durerea?
Bineînţeles.
Ce vrei să spui?
Băusem la greu,
şi n-am numărat bine.
Deci ceea ce spui
e că ai petrecut prea mult şi apoi ai leşinat,
ca în oricare altă zi?
Că totul a fost doar o greşeală prostească?
Într-un cuvânt, da.
Cum m-ai lăsat să cred... Cum ai putut să-mi faci asta?
Cum să n-o fac?
Te purtai atât de frumos cu mine... Era ca un vis.
Simţeam că sunt din nou acasă.
Dar era o minciună!
Doar pentru că n-am încercat să mă sinucid atunci
nu înseamnă că n-o să încerc acum.
Dacă aş fi în locul tău, n-aş lăsa cuţitele la îndemână.
Mă simt foarte fragil.
Ieşi afară! Ieşi dracului afară!
Deci era mai romantic
atunci când credeai că am vrut să mă sinucid?
Cât de bolnav sună asta?
E foarte bolnav,
tocmai de asta nu pot să mai stau în jurul tău!
Eşti toxic, Hank.
Ştiu că am făcut lucruri
care te împiedică să fii cu mine,
dar nu pot să-mi cer scuze întruna pentru ceva ce nu pot schimba.
Nu pot decât să merg înainte
şi să încerc să devin alt om, cineva pe care-l poţi iubi din nou.
Mult noroc cu asta.
Bravo, tată.
Acum iar trebuie s-o aud cum plânge toată noaptea.
Traducerea şi adaptarea: Cookie & BRiLi