Не мога да повярвам, че ме удари с лакът в лицето, Ди.
Беше случайно, Чарлз. Влизай.
Ще ти дам торбичка с лед..
Вики, водя Чарлз с мен.
Вики.
Деймиън.
Вики.
Просто казвам,
че първият Свети Валентин, който прекарваш с някого
е важен.
Да, но Лейни не се интересува от тия неща, брато.
Всички жени се интересуват. Бекет, ти и Джош...
Имате големи планове за Свети Валентин, нали?
Джош е хирург. Аз съм ченге.
Ако стане чудо и имаме няколко свободни часа
във понеделник вечерта, може да отидем на вечеря.
Видя ли?
Здравей, Касъл. Бекет е. Обади ми се, когато получиш това.
Касъл ще съжалява, че е пропуснал това.
Защо? - Богаташи, човече.
Убийствата при тях винаги са странни.
Обаждането дойде преди един час.
Собственикът на къщата, Деймиън Уестлейк...
каза, че всичко е било наред, когато е излязъл в 17:00,
за да се срещне със съседа си, Чарлз Ътли, за една игра на баскетбол.
Когато се върнал в 18:00
Виктория Уестлейк била мъртва. - Оръжието на убийството?
Пистолет за пирони. - Ето там е.
Видя ли? Казах ти. Шантави.
Задната врата беше открехната.
Колегите откриха нещо като знак на една от бандите на задната стена.
Боята е още прясна. - Ще поразпитам отдела по бандите,
да видя дали могат да го идентифицират. - А аз ще поговоря с г-н Ътли.
Семейство Уестлейк имат куче. Ако съседите са чули лай,
можем да поставим началото на времевата линия.
Разпитахме, никой не е чул кучето.
Медицинският ни експерт смята, че е убита между 16:30 и 18:00.
което означава, че може да е била мъртва
преди съпругът да е излязъл от къщата.
Къде е г-н Уестлейк? Благодаря ви.
Г-н Уестлейк, аз съм детектив Кейт...
Касъл.
Касъл, какво правиш тук?
Деймиън Уестлейк ми е стар приятел от училищния пансион.
Той знае за връзките ми с Ню Йоркската полиция.
Обади ми се, за да помогна, ако мога.
Точно тогава трябваше
да ми се обедиш, за да ми кажеш. - Току-що дойдох,
и нямах представа, че ти ще поемеш случая.
Е, вече знаеш, така че има ли нещо, което искаш да ми кажеш,
свързано със случая?
Ами...нищо. Аз дори не съм виждал Вики.
Но най-малкото сега мога да кажа на Деймиън, че най-добрият детектив в Ню Йорк
работи по случая със съпругата му
Всичко беше наред, когато излязах.
Последното, което тя ми каза, беше "Забавлявай се".
Г-н Уестлейк, познавате ли някой, който би искал да нарани Вики?
Не, всички я обичаха.
Някой е писал по задната ви стена. Видяхте ли някой съмнителен
да се върти наоколо, когато излязохте?
Не. Вики дори не трябваше да е тук.
Прибра се от работа рано, защото имаше главоболие.
Хей. Ще пипнем човека, който го е направил, ясно?
Обещавам.
Какво работеше тя?
Вътрешен дизайн.
А вие?
Деймиън е писател. - Нещо, което да съм чела?
Не, никога не съм бил публикуван.
Откога бяхте женени? - Пет години.
И бихте ли определили връзката си като щастлива?
Защо трябва да питаш за това?
Всичко е наред, Рики.
Много обичах жена си.
Тя беше целият ми свят.
Г-н Уестлейк, съжалявам, но трябва да ви задам
няколко въпроса за оръжието на убийството. - Добре...
Защо трябва да го разпитваш
за оръжието на убийството? - Касъл.
Пистолетът за пирони Ваш ли е?
Не. Правехме малък ремонт.
Всички инструменти в къщата
са на работниците. - Някога имали ли сте...
Имали ли сте някакви проблеми с работниците?
Да, ами... чух Вики да говори по телефона
с някого миналия петък вечерта.
Каза му, че е уволнен и да не се връща.
Знаеш ли името му?
Не, попитах я за това. Тя ми каза, че не е нищо особено.
Говорете с Амбър Патинели. Амбър работи за Вики.
Вижте, ако...ако нямате нещо против, наистина трябва да се обадя
на бившия съпруг на Вики, Саймън и на децата й.
Сигурен съм, че всичко това ще излезе в пресата,
а аз не искам те да научат за това по телевизията.
Разбира се. - Извинете ме.
Хей. Защо си ми бясна?
Просто се грижа за приятеля си.
Ти оспори авторитета ми пред заподозрения, Касъл.
Откога Деймиън е заподозрян? - Точно сега, всички са заподозрени.
Знаеш това. Аз така си върша работата.
И няма да ти позволя да пречиш
на разследването. - Няма. Няма. Обещавам ти.
Но сега можем да потърсим истински заподозрени, като работниците,
като мистериозната банда?
Да ги разпитаме. Виж...
Обещах на Деймиън, че ще хванем този, който е направил това.
Нека ти помогна. Моля те.
Йо! Касъл.
Хей, ти успя.
Да. - И така, говорих със
приятеля на Деймиън Уестлейк, Чарлз Ътли.
Каза, че Деймиън бил разстроен, когато намерил тялото на жена си,
но каза също, че по време на обичайната им приятелска игра,
Деймиън е бил необичайно напрегнат и агресивен.
Така че, може би е застрелял жена си,
после да е отишъл да стреля няколко пъти в коша,
наранил е приятеля си и го е довел в къщи, за да си осигури алиби.
Знаете ли, че Вики Уестлейк е имала спор с един от работниците в петък.
Работник, който...тук само правя предположение,
може да има някакъв опит с пистолет за пирони.
Може би трябва да проверим тази следа
преди да бързаме да съдим невинен човек.
Извинявай. Това ли е начинът ти да стоиш настрана?
Просто се опитвам да посоча останалите възможности.
Извинете. Амбър Патинели?
Аз съм детектив Еспозито. Това е детектив Райън.
Искаме да говорим с вас за Вики Уестлейк.
Разбира се. Господи. Това е просто ужасно.
Съпругът на Вики каза, че е имала спор с един от работниците в къщата й.
Тя уволни дърводелеца, Морис Хасбърг.
Господи. Не мислите, че Морис го е направил?
Проучваме няколко заподозрени.
Какво е направил Морис, за да го уволнят?
Открадна годежния й пръстен. Вики се страхуваше да не я ограбят,
затова не го носеше постоянно. Тя го потърси
в кутията си за бижута миналата седмица, но той липсваше.
Кутия за бижута? Годеницата ми никога не сваля от пръста си нейния пръстен.
Пръстенът на годеницата ви 11-карата ли е?
Морис беше нает за да направи шкаф за основната баня.
Беше единственият човек в спалнята.
Вики му каза, че ако не върне пръстена,
ще се обади в полицията. Морис направо откачи.
В какъв смисъл откачи? - Дойде в къщата в понеделник сутринта,
и направи голяма сцена.
Каза, че ако тя не спре да говори лъжи,
лоши неща ще й се случат.
Морис Хасбърг?
Излезе, че дърводелецът на Уестлейк е научил занаята в Синг Синг,
където е излежавал от 8 до 10 години за въоръжен грабеж в края на 90-те.
Свидетели са видели камиона му, спрян пред
градската къща на Уестлейк в деня на убийството.
Да не виждам двама мъже, тръгнали по гореща следа?
Това прозвуча по-лошо, отколкото... отколкото исках.
Ще го доведем. - Добре.
О, всъщност тези бяха... тези...
Видя ли? Казах ти, че не е бил Деймиън.
Никога не съм казвала, че е той.
Всъщност, ще бъда много щастлива ако Морис е нашият човек.
Хванали сте погрешния човек.
Морис, криминалистите провериха пистолета за пирони.
Отпечатъците ти са навсякъде по оръжието на убийството.
Използвам пистолет за пирони, защото съм дърводелец.
Тогава какво е правил камионът ти, паркиран на нейната улица в сряда?
Тя каза да дойда, да се видим.
И очакваш да повярваме,
че г-жа Уестлейк те е поканила отново в къщата си,
след като си откраднал пръстена й и си я заплашвал?
Г-жа Уестлейк, тя намери пръстена.
Обади ми се, каза да отида и после каза, че съжалява, че ме е обвинила.
Плаче.
Плач...Плакала е?
Това истина.
Алибито на Хасбърг е истинско.
Стига, бе. - Криминалистите прегледаха кутията,
и годежният пръстен е там.
Но има и други отпечатъци по оръжието.
Частични, но никой от тях не е в системата.
Добре, и каква е новата ни теория? Кой е новият ни заподозрян?
О, стига. Не и Деймиън.
Касъл, лошите момчета
които влизат с взлом в къщите, си носят собствени оръжия,
кучетата лаят по непознати,
и повече от една трета
от убитите съпруги са жертви на собствените си съпрузи.
Не ми пука за статистиката.
Казвам ти, Деймиън не е в състояние да убие.
Знаеш ли, бих могла да кажа това за не повече от трима души,
които съм срещала през целия си живот.
Какво толкова има в тоя човек... че ти внушава
това непоклатимо доверие, което имаш в него?
Когато бях на 14, майка ми ме изпрати в Академията Еджуик.
Бях... бях обзет от носталгия и нямах никакви приятели,
и затова започнах да пиша за това.
Един ден предложих един разказ в литературното списание.
Деймиън Уестлейк беше редактор. - И той го публикува.
Нещо повече.
Извика ме в офиса си,
покани ме да седна и каза: "Рики..."
"Имаш голям талант".
Никой никога не ми беше казвал нещо такова преди.
Деймиън, той ме окуражаваше, той ме критикуваше, той...
Той винаги ме караше да ровя по-дълбоко.
Без Деймиън Уестлейк, щях да съм адвокат,
да съм музикант, клоун от родео,
но не и писател.
Без него нямаше да съм аз.
Йо. Направих стандартната проверка на миналото на Деймиън Уестлейк.
Излезе, че Вики не е първият член на семейството, който
е умрял от насилствена смърт. - Имаш предвид баща му.
Когато Деймиън беше на 19, баща му е загинал
във вилата им в Пуерто Рико.
Не е загинал, Касъл. Бил е убит.
И не си ни казал?
Да ви кажа какво?
Как трагичната смърт на бащата на Деймиън
преди повече от две десетилетия, може да има връзка с този случай?
Ще ти кажа как.
Ченгетата, които са разследвали случая
са посочили Деймиън като главен заподозрян.
Castle 3x1
Касъл, едно нещо е да се опитваш да помогнеш на приятеля си.
И напълно различна история,
когато криеш важна информация от мен.
Не съм я скрил. Просто не мислех, че има значение.
Мислел си, че няма значение,
че Деймиън е бил заподозрян в предишно убийство?
Не знаех, че е бил заподозрян.
И след като никога не беше арестуван, и случаят остана неразрешен,
предположих, че онези ченгета са имали много теории
и никакви улики, като един друг детектив, който мога да назова
точно сега.
Знаеш ли, ако това беше някой друг,
щеше да ме питаш
защо все още не съм им закопчала белезниците.
Но това не е някой друг.
И ти казвам, че си далеч от истината за този човек.
Какво става? - Мама и тате се карат.
Кой печели?
Съгласихме се, че няма да ми пречиш
в разследването на случая. - Да, но не съм се съгласявал
да стоя безучастно и да те оставя да караш по бързата процедура с приятеля ми!
Касъл, прекалено обвързан си със случая. Трябва да си отидеш в къщи!
Веднага!
Да...Райън, Бил.
Наистина оценявам това. Ами влакна?
Да, колкото може по-скоро. Благодаря ти. Добре.
Нека да изискаме случая на Филип Уестлейк.
Искам да знам защо не са направени никакви арести.
И бившият съпруг на Вики, Саймън Кембъл,
да го доведем.
Съжалявам. Аз... трябваше да изляза за малко.
Продължавам да мисля, че ще чуя гласа на Вики
или ще се прибера в къщи и ще я видя свита на дивана.
Слушай, Деймиън, съжалявам.
Изскочи нещо в разследването.
Убийството на баща ти... Бил си заподозрян.
Някакъв мръсник нахлул в къщата ни, обрал я и застрелял баща ми.
Още отначало ченгетата решиха, че трябва да съм бил аз.
Беше ли там?
Бях в колежа, на 2000 мили от къщата.
Знам, че ти и баща ти не бяхте в... най-добри отношения.
Стана още по-лошо, когато почина майка ми.
И когато той умря, ти наследи...
Всичко.
Детектив Бекет мисли, че щом веднъж съм се измъкнал с убийство,
сега съм го направил пак, нали?
Деймиън, трябваше да ми кажеш.
Аз не съм ченге. Аз съм твой приятел.
Вярно е. Такъв си.
Помниш ли, когато дойде в Еджуик?
Помня.
Аз бях този, който им каза, че трябва да ти дадат шанс.
Сега аз търся същия шанс.
Г-н Кембъл, какви бяха отношенията ви с бившата ви съпруга?
Е, отначало беше тежко. Бях огорчен.
Вики ме изостави заради него, знаете?
Имахме дом.
Имахме две деца, почти тийнейджъри,
а тя се влюби лудо в Деймиън Уестлейк и ме напусна.
Какво знаехте за него, за миналото му?
Знам, че не работи. Предполагам, че е от богато семейство.
Едно типично разглезено дете, превърнало се в разглезен мъж.
Знам, че Вики съжаляваше, че се е омъжила за него.
И защо мислите така?
Бизнесът на Вики
е на партера на жилището ни.
Аз все още живея на двата горни етажа със децата.
Виждах я всеки ден да си пее нещо
или да гледа с интерес поредната нова дрънкулка, която той й беше донесъл.
После, по-късно, имаше по-малко пеене и повече плач.
В понеделник тя ми каза, че мисли, че е направила грешка.
Даже говорихме да се съберем.
Мислите ли, че е съвпадение, че два дни след това беше убита?
Ричард, мислех, че си си легнал преди часове.
Не можах да заспя.
Не можеш да спиш, защото се скара с Бекет
или защото има възможност
старият ти приятел Деймиън да е двоен убиец?
И двете, и ти благодаря, че го каза толкова безцеремонно.
Ричард, знаеш, че...
Недей. Не го казвай.
Знам какво си мислиш, защото аз мисля същото.
Какви са шансовете и бащата на Деймиън и съпругата му
да са убити от някой, нахлул в дома им,
но той да няма нищо общо с това?
И какво мислиш?
Знам, че ако е виновен,
трябва да бъда убеден извън всякакво съмнение.
Ще ми е нужно солидно доказателство,
не просто съвпадения и предположения.
Бекет някога да се е съгласявала с по-малко от това?
Не.
Тогава мисля, че трябва да го приемеш, момчето ми.
Може би дължиш извинение на тази жена...
особено ако искаш да останеш в разследването.
О, не.
Мога ли да ти помогна с това?
Няма нужда.
Ти просто... всичко, което правиш...
Касъл, казах, няма нужда. ОК?
Какво правиш тук?
Когато казах на Деймиън,
че най-добрият детектив в Ню Йорк работи по случая с жена му,
наистина го мислех, и аз...
Аз съжалявам, че се усъмних в теб.
Ако ме приемеш обратно, обещавам ти,
ще дам най-доброто от себе си, за да остана обективен.
Е, това може да се окаже по-трудно, отколкото мислиш.
Финансите на сем. Уестлейк.
Това е предбрачното им споразумение,
и от него е съвсем ясно, че ако се разведат,
Деймиън не получава нищо, но ако тя умре,
той наследява 10 милиона долара. - Да,
но ти забравяш, че Деймиън вече е богат...
Парите, които е получил след смъртта на баща си.
След убийството на баща му и освен това, тези пари ги няма.
Деймиън е похарчил последните си пари за да омайва Вики.
Обсипвал я е със скъпи подаръци...
Годежният пръстен, гривна за тенис, диамантени обици.
И докато се оженят, Деймиън е останал без пари.
Вики е плащала всички сметки.
Според извлеченията от кредитните карти на Деймиън,
той е харчил парите й за хубав скоч, места в ложи, и кубински пури.
Междувременно, тя е харчила почти само за бизнеса си...
Оценители, настилки, довършителни работи... - Е и?
Може би Вики се е уморила да му бъде банкомат.
Може би го е заплашила, че ще го отреже, точно както е направил баща му.
Касъл, прочетох докладите от случая с Филип Уестлейк.
Ченгетата са били сигурни, че е бил той.
Да, но са грешили, точно както грешиш и ти сега.
О, съжалявам. Това ли ти е обективността или начинът ти да не ми пречиш?
Само се опитвах да кажа...
може би трябва да разширим малко кръга на заподозрените.
Сигурно има още някой друг, когото трябва да проучим.
Мисля, че мога да помогна с това.
Отдела срещу бандите идентифицираха знака, на задната стена на Уестлейк.
Личен подпис. Човека се казва Омар Линкълн.
Моля те, моля те, кажи ми, че е някой много лош.
Ами, лежал е две години за нападение със смъртоносно оръжие
във обир през 2007. - Ха?
Наричат се отряд "Графити". Проследиха го.
Знаем къде е в момента.
Добре. Да го пипнем, а?
Добре. Върви. Аз поемам. - Благодаря
Йо, Омар.
Ела тук.
Полиция, слизай долу.
Довиждане, детектив.
Хей! Йо! Хей! Хей!
Почакай малко! - О, не.
Полиция! Спри камиона! Спри! Спри камиона! Спри!
Спри камиона!
Лягай долу!
Ако това е заради мъртвата богаташка,
нищо не знам.
Добре. Хайде. Да тръгваме.
Добре, бях в къщата, да. Но не съм я убил.
Ето какво мисля, че се е случило, Омар.
Бил си отзад да цапаш стената.
Г-жа Уестлейк отваря вратата и те вижда.
Блъскаш я навътре и грабваш първото оръжие, което ти е под ръка,
за да не може да се обади на ченгетата
и ти не си издънваш пробацията.
Не, не. Вижте, аз рисувах по стената.
Точно след това обрах цветарския магазин на 63-та.
Собственикът ме видя, измъкна .38 и аз се изнесох по най-бързия начин.
Можете да го попитате. - Колко часа беше?
Пет без четвърт, там някъде.
Забравяте за вандализма, а аз ви казвам кой го направи.
Добре.
Мъжът й. - Хайде, стига.
Касъл.
Добре, Омар, разкажи ми. - Чух ги как се караха.
Мадамата съвсем се беше отвързала.
"Ти си лъжец. Ти си крадец.
Съжалявам, че изобщо те срещнах. Искам развод".
Ако бях на него и аз щях да я утрепя, само за да млъкне.
Аз... Имам предвид...
Не записвайте това.
Не мога да повярвам, че приемаш насериозно думите на Омар Линколн.
Вземам насериозно думата на Дан Самюълс,
който потвърди, че в 16:50, той е бил в цветарския магазин
насочвайки пистолет към Омар Линколн, и Омар е побягнал на север,
което е точно в обратната посока на къщата на Уестлейк.
Да, но може пак да се е върнал...
Омар каза, че е подслушал скандала у Уестлейк,
имало е голяма разправия, и тя е употребила думата с "Р".
Деймиън ни каза, че нещата между тях са вървели отлично
и че последното нещо, което Вики му е казала е било "Забавлявай се".
Скарали са се. Женените се карат.
Тогава защо Деймиън ни излъга за това?
Може да се е изплашил, не знам,
да не го заподозреш в убийство. - Или го е било страх,
че ще разберем за какво е бил скандалът.
Това са плащанията с кредитната карта на Деймиън.
Да, това го минахме. Пури, скоч, места в ложата.
Това е различна карта. Отне ни време за я открием,
защото Деймиън е плащал сметката от джобните си пари,
пазейки я в тайна от Вики.
И като гледам извлеченията, със сигурна че има и други тайни.
Тук има цветар, някакъв бижутерски магазин в мола,
и е наемал стая за игри в клуб "Варик"
поне веднъж седмично. - Какво има в стаята за игри?
Не много повече от едно легло.
Да, членувам там.
И защо Деймиън би наел легло,
когато има хубава голяма къща в града?
Трябва да има разумно обяснение.
Е, да отидем да го намерим.
Г-н Касъл, добре дошъл отново. Много време мина.
Да, ами... имах много работа. Нямаше време за игри.
Всъщност сме тук заради
друг от вашите членове.
Деймиън Уестлейк.
Явно често е идвал тук и е наемал стая за игри.
Вероятно трябва да се обадя на шефа си.
Кали, всичко е наред. Можеш да ни кажеш.
Деймиън срещаше ли се с някого тук?
Не ни е разрешено да се забъркваме с членовете,
особено с женените.
Но Деймиън...
Нищо не можехме да направим. Влюбихме се.
Казвал ли ви е, че планира да напусне жена си?
Да. - Казвал ли ви е за проблемите си с парите?
Н-не. Г-жа Уестлейк ми каза.
Говорила си с г-жа Уестлейк?
Тя дойде в клуба в сряда сутринта.
Каза ми, че е разбрала, за Деймиън и мен,
и искаше да ме предупреди.
За какво? - Г-жа Уестлейк каза, че
тя се готви да напусне Деймиън, и той ще остане без никакви пари.
Каза ми, че той не може да живее без пари,
така че, ще си намери някоя друга,
нали разбирате, жена която може да го издържа.
И казахте ли на Деймиън за разговора си с жена му?
И какво каза той?
Каза, че ме обича
и нищо не може да ни раздели.
Тогава чух по новините за г-жа Уестлейк.
Говорила ли сте с Деймиън след като чухте за убийството на жена му?
Само веднъж.
Каза, че известно време няма да можем да се виждаме,
докато нещата се успокоят.
Каза ми, че не го е направил.
Но после каза, знаете, ако ченгетата ме попитат,
трябва да казвам, че не сме заедно...
щяло да изглежда зле.
Какво можех да си помисля?
Алибито на Кали се потвърди.
Била е на работа в сряда до 19:00 Униформените сега ще доведат Деймиън.
Виж...
Може би Деймиън изневерява и е задник и е лош съпруг.
Може би?! - Но това не го прави убиец.
И ти продължаваш да ме гледаш сякаш съм луд, че му вярвам,
но това е защото не го познаваш.
Нито ти, Касъл.
Деймиън, който си мислиш, че познаваш не съществува.
Ти си го създал, точно както си създал Дерик Сторм,
както създаде и Ники Хийт.
Той е герой в история, която ти си разказал на себе си,
когато си бил тъгуващо за дома си 14-годишно малко момче.
Може би е време да го пуснеш да си отиде.
Можеш да гледаш от стаята за наблюдение.
Не искаш да си вътре за това.
Знаете ли, хората ми казват, че трябва да си наема адвокат.
А аз казвам, невинен съм. Не ми трябва адвокат.
Ако сте невинен, г-н Уестлейк,
защо всеки път като обърна някой камък в този случай, отдолу изпълзяват
някакви ваши мръсни тайни? - Не съм го направил аз.
Така сте казали и на ченгетата в Пуерто Рико.
Не е ли смешно как продължавате
да се озовавате в същата ситуация, разказвайки същата история?
Аз също имам една история. Искате ли да я чуете?
Моята история е за красив малък принц, който само искал да живее добре,
затова убил своя баща, краля,
откраднал всичкото му злато и го харчил, харчил, докато свършило.
Не съм се оженил за Вики заради парите й.
Обичах я.
Ами Кали?
Да, Деймиън. Говорихме с нея. Каза, че сте влюбен в нея
и сте й казали, че искате двамата да бъдете заедно.
Вики скоро е щяла да ви напусне.
Щели сте да си получите свободата да бъдете щастлив.
Но има само един проблем.
Отново...златото е свършило.
Вики е стояла между вас и богатството.
А знаем какво се случва с хората, когато правят така.
Вие сте последният, който я е видял жива.
Вие сте единственият, който има мотив.
Но не съм я убил аз!
Деймиън Уестлейк, арестуван сте...
Правите грешка. - ...за убийството на Виктория Уестлейк.
Имате право да запазите мълчание. - Не съм го направил.
Имате право на адвокат. Ако не можете...
Алексис стана ли вече?
О, да. Иска да използва за пазаруване времето преди урока й по цигулка.
Това е първият й Свети Валентин със Ашли,
и е малко напрегната. - А, да.
Иска подарък, който казва "Обичам те",
но нищо, което казва "Обичам те повече от самия живот.
Моля те, не ме оставя или може да умра".
Затова вие, момчетата купувате бонбони и цветя.
Бих искал изборът, който трябва да направя днес, да е толкова прост.
Разбрах, че имам избор да повярвам в две ужасни неща.
Или Деймиън е убиец, или Бекет е арестувала невинен.
Само като си помисля за това ме заболява главата.
Тогава забрави главата си. Вслушай се в сърцето си.
Рики.
Продължавам да мисля за времето, когато завършвах училище.
Ти беше заминал в Харвард.
Изпрати ми страниците, които беше написал за новелата ти,
и те бяха добри, Деймиън.
Човече, ти имаше талант. Защо го захвърли?
Ти беше писателят, Рики, не аз. Аз нямах какво да кажа.
Когато наследих всички тези пари, дори не исках да опитам повече.
Но сега, когато се вгледам назад, надявам се, не си против,
че те смятам за едно от малкото си постижения.
Трябваше да ми кажеш за Кали.
Кълна ти се, не съм убил жена си.
Добре.
Можеш ли да си спомниш нещо, което може да сме пропуснали,
нещо, което да говори в твоя полза?
Наспах се, отидох във фитнеса,
обядвах в кафето на Уест Сайд. Когато се прибрах, Вики вече беше там.
Беше ходила да се срещне с Кали. Карахме се... Господи... цели часове.
Каза, че иска развод.
Да, тя...тя ми показа един плик
и каза, че това са документите, които адвокатът й
е изпратил за подпис. Искаше да приключи брака ни.
Умолявах я да размисли, а тя ме помоли да си тръгна.
Искаше да помисли. - Казваш, че Вики ти е показала плик?
Как изглеждаше?
Трябва да си довърша маршрута.
Само пет минутки, обещавам.
А, здравейте, здравейте.
Касъл?
Всички, това е Бланка.
Здравей, какво правиш тук?
Този луд ме доведе със себе си.
А, извинявай. Успех.
Да, аз не...не знам какво...
Сега първо:
ти беше права.
Деймиън и Вики са се карали вечерта преди смъртта й.
И тя му е казала, че иска развод.
Всъщност,
тя му е показала голям плик, пълен с документи
от адвоката й, които е щяла да подпише.
Плик с правни документи?
Нямаше нищо за това в доклада на криминалистите.
Точно така.
Бланка, моля те, кажи им какво се случи с плика.
И ще мога да се върна на маршрута си? - Да, разбира се.
Разнасях пощата в сряда следобед.
Когато минавах по 69-та покрай парка, се отбих
до г-н Уестлейк и г-н Ътли. Казах "Здравейте".
Те също ми казаха "Здравей". Няколко минути по-късно,
отидох до къщата на Уестлейк, вратата се отвори,
и госпожа Уестлейк изтича навън и ми даде
голям дебел плик. Каза, че иска да е сигурна,
че ще замине с днешната поща. - Почакайте за минута. Значи сте сигурна,
че сте видели г-жа Уестлейк след като сте видели Деймиън?
Госпожо, няма как да съм по-сигурна.
Нещо друго? - Не, това е всичко. Благодаря ти.
Тогава си тръгвам. - Разбира се.
Благодаря ти, Бланка.
И така...Вики е била жива след като Деймиън е напуснал къщата.
И е бил с Чарлз Ътли,
докато са се върнали и са я намерили мъртва. - Което значи...
Деймиън не я е убил.
Ясно.
От прокуратурата току-що освободиха Деймиън Уестлейк.
И не са много радостни от този факт.
Сър, ако Уестлейк не го е направил,
тогава е наел някой друг да го направи вместо него,
точно както е направил и предишния път. - Не беше ли ти, дето казваше,
че лошите момчета винаги си носят собствени оръжия?
Не и когато искат да изглежда като объркал се обир със взлом.
А кучето, което не се е разлаяло?
Запознал е кучето с човека преди това.
Стига де. Ти просто не можеш да преодолееш
факта, че Деймиън е бил заподозрян за смъртта на баща си.
Не мога да игнорирам факта, че убийставата си приличат.
Хората, близки до този човек имат навика да умират насилствено.
Или може би някой използва трагичното минало на Деймиън,
за да му припише убийството на Вики.
Сега има друг заподозрян, точно пред вас,
който вие даже не погледнахте... Някой, който има мотив,
средства и възможност. - И кой точно е той?
Саймън Кембъл...
Бившият на Вики.
Помислете за това.
Изоставеният, рогоносецът Саймън... Наистина ли познаваме този човек?
Имаме ли представа на какво е способен? - Е, имаме ли?
Всички улики сочат към Деймиън.
Да, но тези улики нямаше ли да бъдат по-малко убедителни,
ако Деймиън нямаше в живота си това убийство на баща му,
или още по-добре, има ли доказателство, че Филип Уестлейк
не е бил убит от случаен бандит? - Касъл, там няма никакво доказателство.
Няма, все още не.
Тъй като не можете да видите нищо през облака от съмнение,
обвил Деймиън, аз ще дпроясня въздуха.
Ще разкрия убийството на Филип Уестлейк,
и ще докажа, че моят приятел не го е направил.
Междувременно, може да проверите Саймън Кембъл.
Трябва да отида в прокуратурата с нещо солидно.
Можеш ли да докажеш, че Уестлейк е наел някого да премахне жена му?
Трябват ми само няколко дни.
И сега, какъв е следващият ни ход?
Ако Деймиън е наел някого да убие Вики, трябва да има следа, свързана с пари.
Ще я намеря.
Междувременно, вие момчета, проверете Саймън Кембъл.
Сигурна съм, че ще му хареса.
Скъпи, дъщеря ти е гений. - Това вече го знам.
За Свети Валентин е купила на Ашли рамка, с гравирано "истинска любов",
и е сложила снимка на неговия домашен плъх... Теодор.
Сърдечно и все пак забавно. Гениално.
Какво има в кутията?
Документите за убийството на Филип Уестлейк.
Казах на Бекет, че ще реша случая.
О, Ричард. - Какво? Нали ми каза да следвам сърцето си.
Да, но знаеш... - Татко, този случай е по-стар от мен.
Това не ми звучи като окуражаване.
Тогава искаш ли малко помощ?
Да, бих искал.
За да наемеш убиец ти трябват пари в брой,
а според всичко, което проучихме до тук,
Деймиън не е имал такива.
Тук някъде е. Просто още не сме го намерили.
Всички скъпоценни дрънкулки в тази къща...
може да е заложил фигурка.
Вики е била дизайнер. Те са наблюдателни.
Щеше да забележи ако липсваше нещо, като годежния пръстен.
Сети ли се нещо?
Омар Линкълн е чул Вики да нарича Деймиън крадец,
и когато Вики се е извинила на Морис Хасбърг,
че го е набедила за кражбата на годежния й пръстен, тя е плачела.
Може би не е плакала заради Морис.
Може би е плакала, защото е разбрала, че съпругът й
краде от нея. - Пръстенът беше налице при обиска.
Кредитната карта на Вики...тук нямаше ли извлечението? - Да. Защо?
Мисля, че знам откъде Деймиън е взел пари.
Това което се случи на г-жа Уестлейк е ужасно.
Идвала е при вас във вторник следобед. - За какво?
Искаше да оценя бижутата й.
За съжаление, имах лоши новини за нея.
Камъните бяха имитация. Виждал съм това и друг път.
На хората им трябват бързо пари в брой,
но не искат да се разделят с бижутата си. Затова продават диамантите и ги заменят
с висококачествен циркон.
Едно от бижутата беше ли 11-каратов годежен пръстен?
Да, всичко в кутията й беше със сменени камъни.
Каза, че така е разбрала, че става нещо лошо.
Цялото това досие
е просто един затворен кръг, водещ обратно към Деймиън.
Изглежда, съседите са видели някого
да обикаля пред къщата на Уестлейк в нощта преди убийството.
Тук има скица.
Какво?
Алексис, познавам този човек.
Детектив Бекет.
Може ли да поговорим?
Разбира се.
Дошли сте да се извините?
Не.
Е, поне сте честна.
Какво мога да направя за вас, детектив?
Може да ми покажете диамантите, които сте откраднали от Вики.
Говорих с Уолъс Бенър, бижутерът от Уест Сайд.
Каза, че е подменили диамантите на жена си с имитации.
За няколко седмици,
той е сменил 26 диаманта на стойност $8 милиона
и ви е дал истинските.
Това не противоречи ли на теорията ви,
че аз съм убил съпругата си?
Ако имам 8 милиона, защо просто не съм я напуснал,
за да бъда с Кали? - От алчност.
Използвали сте първия диамант като вноска за убиеца, който сте наел.
След като Вики умира, вие я наследявате: двоен удар.
Наистина ли мислите, че съм толкова безчувствен?
Лично аз нямам никакви съмнения.
Но Ричард Касъл ви вярва, а аз вярвам на него.
Така че, покажете ми диамантите. Покажете ми, че нито един от тях не липсва
или ще ви замъкна направо в затвора.
Смених само диамантите, които й бях подарил.
Струваха ми милиони долари,
и знаех, че не е особено привързана към тях
откакто нещата се влошиха.
Водех....
безгрижен и празен живот, детектив.
Но не съм убиец.
26 диаманта...всичките са тук.
Детектив Салазар?
Аз съм Ричард Касъл.
Много ви благодаря, че се съгласихте да се срещнем.
Сега съм пенсионер, затова може да ме наричате Рей.
Добре. И така, Рей, що за човек изоставя красивото Пуерто Рико
за да се пенсионира в студения и шумен Ню Йорк?
Такъв, чийто прекрасна съпруга е от Лонг Айлънд.
Разбирам. - По телефона казахте,
че става въпрос за случая "Филип Уестлейк"? - Точно така.
Наистина ме беше яд, че се пенсионирах, без да го реша.
Е, може би мога да помогна.
Успяхте ли някога да идентифицирате човека, когото съседите са видели
пред къщата на Уестлейк
в нощта на убийството? - Мислехме, че сме.
Приличаше на един местен гамен, на име Енрике Молина.
Но когато доведохме Молина,
съседите не можаха да го посочат в линията на заподозрените.
Така е, защото не е бил Молина.
Слушам ви. - Майкъл Ръдърфорд
беше ученик в академията Еджуик, където Деймиън Уестлейк и аз учехме.
Беше умен, но... беше социопат,
крадец.
Хлапето едва завърши.
Приятели ли бяха Ръдърфорд и Уестлейк?
Не. Всъщност, Деймиън го издаде на директора за кражбите.
Но се движеха в едни и същи кръгове, понякога ходеха на едни и същи партита.
Ами ако Майкъл Ръдърфорд е чул
за вилата на Уестлейк в Пуерто Рико?
Почти винаги необитаема, пълна с ценности.
Би могъл да направи малко състояние
и едновременно с това да отмъсти на Деймиън.
Хей, как мина?
Деймиън Уестлейк е крадец и прелюбодеец...
но може би не е убиецът.
Момчета, неприятно ми е да го призная, но може би Касъл беше прав.
Ние също смятаме, че Касъл може да е прав.
Информация за миналото на Саймън.
Бившият на Вики е от тези, които наричат "пренатегнати".
Фирмата на Кембъл за недвижимост е била голям хит преди 2 години,
и той е взел доста кредити.
Човекът е имал нужда от свежи пари. - Саймън фигурира ли в завещанието на Вики?
Получава имота в Браунстоун, който струва над $5 милиона.
Освен това може да се разпорежда с наследството на децата им.
Бил си е в къщи с децата по време на убийството,
но е бил на втория етаж, а те - на третия.
Значи е можел да се измъкне и да се върне, преди някой да забележи.
Което ни води до къщата на Кембъл в Браунстоун
и много сложната й охранителна система.
Записва всяко отваряне на врата или на прозорец.
Приятелски настроен прокурор ни даде заповед, и говорихме с компанията за аларм
в 16:37 в сряда, предната врата се отваря.
Във 17:42, се отваря отново.
Което значи, че някой е излязъл преди убийството
и се е върнал след него.
Знаете ли, бих искала да си поговоря с нашия г-н Саймън Кембъл.
Е, ние се обадихме у тях. Излязъл е по някаква лична работа
и не си вдига мобилния телефон. - Добре, отидете пред къщата му.
Когато се върне, го доведете тук.
И така... какво реши за Лейни и Свети Валентин?
Ще играя на сигурно и ще се появя с подарък.
Открих един бижутерски магазин, където продават неща, знаеш,
каквото харесват приятелките... огърлици, гривни.
Ами ти? Ти какво ще правиш? - Джени обича шоколадови бонбони.
Джени планира сватбата си.
Момичето е на диета, а ти ще й дадеш шоколад?
Хей, хей, хей. Това е Саймън.
О, и е взел за себе си малка Валентинка,
какво ще кажеш?
Това не е ли Амбър Патинели, дето работи при Вики?
Сигурни ли сте, че е тя?
Дотук с приказките на Саймън, че е искал да се събере пак с Вики.
Какво искаш да направим?
Така си и мислех.
Да ги закопчеем и двамата.
Надявах се още да си тук.
Тъкмо щях да ти се обадя.
Мисля, че знам кой е убиецът. - Мисля, че знам кой е убиецът
Оценявам, че дойдохте. - Детектив, много е късно.
Няма да отнеме много. Не знаех, че
двамата сте двойка. - Ами, просто се случи.
Дълго време бяхме само приятели.
Бях рамото, на което плака след развода.
Това стана наскоро...
Някакви планове за Св. Валентин? - Нищо специално, не.
Надявахте се да го прекарате с Вики, нали?
Какво значи това?
Саймън?
Вики и аз говорихме. Това е всичко.
Каква връзка има това с всичко останало, детектив?
Вики знаеше ли за вас и Амбър?
Не. Не исках тя да знае.
Значи е възможно Вики невинно да е споделила
с приятелката си Амбър, казвайки й, че ще напусне Деймиън,
и ще се върне при Саймън, без да знае, че сега той е вашият Саймън.
Амбър, обадила сте се за кола в 4:15 в сряда следобед.
Току-що говорихме с диспечера.
Каза, че сте поръчали седан и сте го задържали за един час,
отиване и връщане до Уестлейк.
Намерихме пистолет за пирони
с отпечатъци, които не успяхме да идентифицираме.
Ако ги сравним с вашите, мислите ли, че ще съвпаднат?
Не сте отишла там с намерение да я убиете, нали?
Не.
Исках просто да поговорим.
Тя можеше да има всеки мъж, когото поиска.
И аз я молех, да ме остави да те имам.
Тя каза не.
Обичам те толкова много.
Тя никога не би те обичала така, както те обичам аз.
Значи казваш, че Амбър изобщо не е знаела за миналото ми?
Не е било инсценировка, просто странно съвпадение?
Или късмет.
За къде се стягаш?
Барселона.
Трябва да се махна от тук.
Благодари на детектив Бекет вместо мен, става ли?
Поздрави я за разкриването на случая.
Всъщност, ние разкрихме два случая.
Какво е това?
Това е скица на Майкъл Ръдърфорд. Намерих я в досието за убийството на баща ти.
Майкъл Ръдърфорд?
От училище?
Не разбирам.
Той е нахлул във вилата ви. Той е застрелял баща ти.
Господи.
Откриха го, Деймиън. Арестуван е.
След толкова време?
Могат ли дори да докажат, че той го е направил.
Имало е угарка, открита на местопрестъплението.
Детектив Салазар я е запазил. ДНК-то съвпада.
Майкъл сключи сделка, Деймиън.
Призна си.
Леле. Това е...
Това е много впечатляващо.
Имам да хващам самолет,
така че, може би можем да поговорим за това по-късно.
Майкъл каза на ченгетата, че си се свързал с него,
и си го попитал иска ли да направи много пари за една нощ.
Дал си му Ролекса си и колата си като аванс.
Когато си получил наследството, е получил половин милион долара
и еднопосочен билет до Лос Анджелис.
Още пази Ролекса ти...
И картата, която си му нарисувал
на къщата на баща ти
със стрелка, която води точно към спалнята му.
Рик, той лъже. Той лъже.
Кажи ми, че не си го направил.
Рики, аз...
Кажи ми, че не съм ти вярвал през цялото това време за нищо.
Това са те...
Детектив Салазар и няколко ню йоркски детективи.
Тук са, за да те арестуват.
Казах им, че ще се държиш като джентълмен.
Покажи ми герой и аз ще ти напиша трагедия.
Ф. Скот Фитцджералд е казал това.
Тогава трябва да е бил Хемингуей, който е казал:
"Човече, имам нужда от питие, точно сега".
Води. Аз черпя.
Денят на Св. Валентин е.
Не трябва ли да си в хубав ресторант, на свещи
носейки нова рокля и поръчвайки от пиле мляко?
Имам няколко часа.
Добре ли си?
Да. Добре съм.
Лъжец.